ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1884/26 Справа № 206/1880/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Гаркуша В.В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 липня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Торубарова А.В. на постанову Самарського районного суду м.Дніпра від 13 травня 2026 року, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ,
у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

за участю в залі суду - адвоката Торубарова А.В. 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу та стягнуто судовий збір. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 08.03.2026 о 23 год. 50 хв., м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги (Кирила Осьмака), 16 ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ-217030, днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР – відмова особи, яка керує ТЗ від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алк., нарк. чи ін. сп`яніння або щодо вживання лікарських. Правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Торубаров А.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- відсутні докази керування транспортним засобом;
- автомобіль перебував в нерухомому стані;
- відсутні підстави зупинки;
- відсутній акт огляду;
- не роз`яснили права.
Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів справи копія постанови не була вручена  ОСОБА_1 .
В суді апеляційної інстанції представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - Торубаров А.В. просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 609016 від 08 березня 2026 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських; рапортом інспектора поліції від 07.03.2026 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що  ОСОБА_1  не керував транспортним засобом та те що автомобіль не рухався, не є слушним, та спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини, що мали місце 07.03.2026 року. Також відповідно до протоколу ОСОБА_1 зазначив власноруч - “Рухався по ПДД”.
Твердження захисника про відсутність причини зупинки є необгрунтованими, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація про причетність транспортного засобу чи водія до правопорушення.
Твердження представника, про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, не є слушними, оскільки  ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав через представника свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене  ОСОБА_1  правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Отже, накладене на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, представнику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 - адвокату Торубарову А.В. строк апеляційного оскарження постанови Самарського районного суду м.Дніпра від 13 травня 2026 року.
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 - адвоката Торубарова А.В. на постанову Самарського районного суду м.Дніпра від 13 травня 2026 року -  залишити без задоволення.
Постанову  Самарського районного суду м.Дніпра від 13 травня 2026 року, якого визнано   ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста