ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року
м. Київ

справа № 990/201/25
провадження № 11-91заі26
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Кривенди О. В.,
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Губської О. А., Ємця А. А., Мазура М. В., Мартинюк Н. М., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Тітова М. Ю., Уркевича В. Ю.
розглянула у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2026 року (судді Загороднюк А. Г., Мацедонська В. Е., Білак М. В., Желєзний І. В., Соколов В. М.) в адміністративний справі за його позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії і
ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст та обґрунтування наведених у позовній заяві вимог
1. 09 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВККС, в якому просив:
- визнати рішення ВККС від 17 лютого 2025 року № 2/вс-25, ухвалене на спеціальному спільному засіданні ВККС та Громадської ради міжнародних експертів (далі - ГРМЕ), згідно з яким вирішили: визнати кандидата на посаду судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) ОСОБА_1 таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону України від 07 червня 2018 року № 2447-VІІІ «Про Вищий антикорупційний суд» (далі - Закон № 2447-VІІІ); визнати кандидата на посаду судді ВАКС ОСОБА_1. таким, що припинив участь у конкурсі на посаду судді Вищого антикорупційного суду (далі - Спірне рішення), - протиправним і нечинним повністю;
- зобов`язати ВККС провести спеціальне спільне засідання Комісії та ГРМЕ, на якому вирішити питання про відповідність кандидата на посаду судді ВАКС ОСОБА_1 критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VІІІ, та про його подальшу участь в оголошеному ВККС 23 листопада 2023 року конкурсі на зайняття вакантних посад суддів ВАКС (що передбачає поновлення зазначеного конкурсу), з урахуванням правової оцінки, наданої Верховним Судом у своєму рішенні. Визначити відповідачам розумний строк виконання рішення суду, який не перевищує тридцяти днів із дня набрання рішенням суду законної сили.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Спірне рішення не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VІІІ, і не може вважатися законним, мотивованим, оскільки ухвалене з наведенням мотивів, які ґрунтуються на суб`єктивних припущеннях і суб'єктивній думці членів Комісії щодо вибіркових обставин, з наведенням неповних, неточних та/або викривлених фактичних обставин та/або з ігноруванням тих відомостей про кандидата, які суперечать наведеним у Спірному рішенні думкам Комісії.
3. Зокрема, позивач указував на безпідставність сумніву Комісії у відповідності його показнику «сумлінність» критерію доброчесності через начебто низький рівень організації судочинства під час перебування на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області в період 2012-2017 років. У відповідях від 20 січня 2025 року та більш детально у відповідях від 03 лютого 2025 року на запитання ГРМЕ він докладно продемонстрував належну організацію своєї роботи, зокрема забезпечив розгляд найбільшої кількості справ серед усіх суддів суду за зазначений період, відсоток розглянутих справ і матеріалів від загальної кількості розподілених склав 90,84 %. Сам по собі факт передачі ним на повторний автоматизований розподіл 213 справ і проваджень після закінчення п`ятирічного строку повноважень, на його переконання, не свідчить про неналежну організацію роботи або порушення розумних строків розгляду справ.
4.  ОСОБА_1 також зазначав, що, оцінюючи, чи була його робота на посаді судді організована належно, і роблячи висновок про те, що в минулому кандидат допускав низький рівень організації судочинства, Комісія не надала обґрунтування, чому окремі випадки перевищення строків розгляду справ чи виготовлення повних текстів судових рішень мають більш вагоме і суттєве значення, аніж наполеглива і сумлінна робота при щорічному зростанні судового навантаження та досягнення кандидатом найвищих показників здійснення правосуддя у своєму суді.
5. Він указував, що усі обставини, які Комісія використала для мотивування свого висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності кандидата показнику «сумлінність» критерію доброчесності, мали місце у 2014-2015 та 2017 роках, тобто мінімум 8 років тому. Водночас за період 2017-2025 років Комісії були надані відомості про набуття нового професійного досвіду (адвокатської діяльності як самозайнятої особи; помічника судді ВАКС, а також про отримання знань з організації судової діяльності, антикорупційної діяльності та набуття практичних навичок роботи з матеріалами кримінальних проваджень та цивільних справ про необґрунтовані активи, підсудних ВАКС.
6. Також позивач зазначав, що передчасним і виключно зробленим на основі рішення попередніх складів Комісії та ГРМЕ від 21 січня 2019 року № 60/вс-19 є висновок Комісії про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності показнику «неупередженість» критерію доброчесності через начебто грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя, оскільки такий висновок зроблено без безпосереднього дослідження матеріалів судової справи № 705/47/17.
7. Крім того, позивач указував, що безпідставним і голослівним є висновок Комісії про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності показнику «чесність» критерію доброчесності через начебто непослідовність пояснень щодо обставин отримання подарунку, адже наявна в поданих ним документах і поясненнях від 20 січня та 03 лютого 2025 року інформація є максимально деталізованою, повною, правдивою і послідовною. 
8. На думку ОСОБА_1 , Спірне рішення засноване на оцінці вибіркових негативних відомостей про його професійну діяльність як судді місцевого суду, повному ігноруванні даних про показники його роботи упродовж всіх п`яти років здійснення правосуддя, без урахування професійної діяльності до та після роботи на посаді судді, без реального дослідження матеріалів цивільної справи, процесуальні рішення в якій оцінювали ВККС і ГРМЕ, та лише на основі відомостей у рішенні попередніх складів ВККС і ГРМЕ від 21 січня 2019 року, на неповному дослідженні наданих документів та їх змісту, які стосуються обставин отримання подарунку від матері, та на ігноруванні норм цивільного законодавства щодо свободи договору і виконання договірних відносин сторонами. 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
9. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 05 лютого 2026 року у задоволенні позову відмовив.
10. Своє рішення мотивував тим, що фактично ОСОБА_1 просив суд здійснити переоцінку фактів, які стали підставою для визнання його Комісією та ГРМЕ таким, що не відповідає критеріям, зазначеним у частині четвертій статті 8 Закону № 2447-VIII, у межах конкурсного відбору на посаду судді ВАКС.
11. Водночас з урахуванням виключної компетенції Комісії та ГРМЕ щодо оцінювання кандидатів у межах конкурсної процедури здійснення судом переоцінки зазначених фактів виходить за межі судового контролю правомірності рішення ВККС.
12. У зв`язку із цим суд, не вдаючись до переоцінки фактів, зазначених у рішенні ВККС від 17 лютого 2025 року № 2/вс-25, які стали підставою для визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, перевірив лише обґрунтованість висновків Комісії та ГРМЕ щодо фактів, викладених у Спірному рішенні. 
13. ВККС ухвалила своє рішення, маючи обґрунтовані сумніви у відповідності ОСОБА_1 критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, зважаючи на такі обставини: 1) низький рівень організації судочинства; 2) грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя; 3) непослідовність пояснень щодо обставин отримання подарунка.
14. Ураховуючи ці обставини, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності позивача як кандидата на посаду судді ВАКС показникам «сумлінність», «неупередженість», «чесність» критерію доброчесності
15. Суд першої інстанції погодився з висновками Комісії щодо наявності обґрунтованого сумніву у відповідності ОСОБА_1 таким показникам критерію доброчесності, як «неупередженість» і «чесність», водночас вказав на незгоду з рішенням ВККС щодо наявності обґрунтованого сумніву у відповідності кандидата показнику «сумлінність» критерію доброчесності. 
16. Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що рішення ВККС від 17 лютого 2025 року № 2/вс-25, ухвалене на спеціальному спільному засіданні Комісії та ГРМЕ, яким кандидата на посаду судді ВАКС ОСОБА_1 визнано таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, та припинено його участь у конкурсі на посаду судді ВАКС, оголошеного рішенням Комісії від 23 листопада 2023 року № 145/зп-23 (зі змінами), відповідає критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Установлені судом першої інстанції обставини справи
17. Рішенням ВККС від 23 листопада 2023 року № 145/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 25 вакантних посад суддів ВАКС, зокрема на 15 вакантних посад суддів ВАКС як суду першої інстанції.
18.  ОСОБА_1 звернувся із заявою про допуск до участі в конкурсі на зайняття 25 вакантних посад суддів ВАКС, зокрема на 15 вакантних посад суддів ВАКС як суду першої інстанції, та проведення стосовно нього кваліфікаційного оцінювання для підтвердження здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.
19. Рішенням ВККС від 14 травня 2024 року № 51/вс-24 ОСОБА_1 допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі.
20. Рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 198/зп-24 призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів у ВАКС, зокрема на 15 вакантних посад суддів ВАКС як суду першої інстанції, оголошеного рішенням Комісії від 23 листопада 2023 року № 145/зп-23 (зі змінами), та встановлено таку черговість його етапів: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.
21. Рішенням ВККС від 21 жовтня 2024 року № 325/зп-24 (зі змінами) призначено кваліфікаційний іспит під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів у ВАКС, зокрема на 15 вакантних посад суддів ВАКС як суду першої інстанції. Визначено таку черговість етапів його проведення: перший - складання тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий - складання тестування когнітивних здібностей; третій - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
22. Рішенням ВККС від 20 листопада 2024 року № 357/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації ВАКС як суду першої інстанції в межах конкурсу та визначено, що ОСОБА_1 за результатами першого етапу кваліфікаційного іспиту набрав 136 балів та допущений до другого етапу кваліфікаційного іспиту - тестування когнітивних здібностей.
23. Рішенням ВККС від 05 грудня 2024 року № 363/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей та встановлено, що ОСОБА_1 за результатами другого етапу кваліфікаційного іспиту набрав 55 балів та допущений до третього етапу кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації ВАКС як суду першої інстанції.
24. Рішенням ВККС від 15 січня 2025 року № 11/зп-25 затверджено декодовані результати третього етапу кваліфікаційного іспиту та загальні результати першого етапу «Складення кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді ВАКС як суду першої інстанції в межах конкурсу та визначено, що ОСОБА_1 за виконання практичного завдання зі спеціалізації ВАКС як суду першої інстанції отримав 115 балів; допущено ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди».
25. 16 січня 2025 року ГРМЕ звернулася до кандидата ОСОБА_1 із листом, у якому просила надати пояснення, документи та інформацію щодо низки поставлених запитань.
26. 20 січня 2025 року ОСОБА_1 надіслав ГРМЕ відповіді на поставлені запитання разом із підтверджувальними документами.
27. 22 січня 2025 року ГРМЕ звернулася до ВККС з листом щодо скликання спеціального спільного засідання для розгляду питання відповідності, зокрема, кандидата ОСОБА_1 критеріям, зазначеним у частині четвертій статті 8 Закону № 2447-VІІІ.
28. 30 січня 2025 року ГРМЕ звернулася до кандидата ОСОБА_1 з листом, в якому прохала надати додаткові пояснення, документи та інформацію щодо низки поставлених запитань.
29. 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 надіслав ГРМЕ відповіді на поставлені запитання разом із підтверджуючими документами.
30. 06 лютого 2025 року ВККС та ГРМЕ провели спеціальне спільне засідання щодо кандидата ОСОБА_1 . 
31. Рішенням ВККС від 17 лютого 2025 року № 2/вс-25, ухваленим за результатами спеціального засідання Комісії та ГРМЕ, визнано, що кандидат на посаду судді ВАКС ОСОБА_1 є таким, що не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VІІІ, та визнано його таким, що припинив участь у конкурсі на посаду судді ВАКС.
32. У Спірному рішенні зазначено, що обґрунтовані сумніви у відповідності кандидата ОСОБА_1 встановленим законом вимогам до судді ВАКС стосуються показників «сумлінність», «неупередженість» та «чесність» критерію доброчесності. Зазначені сумніви обґрунтовані такими обставинами:
- низький рівень організації судочинства: відповідно до інформації із суддівського досьє 09 лютого 2016 року Комісія притягнула кандидата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани (рішення № 381/дп-16). Підставою для ухвалення цього рішення стало суттєве порушення розгляду адміністративної справи № 705/6842/14-ц - понад установлені статтею 122 КАС України строки. 27 березня 2018 року Комісія провела співбесіду з кандидатом у межах процедури кваліфікаційного оцінювання, за результатами якої ухвалила рішення № 43/ко-18, згідно з яким зупинила кваліфікаційне оцінювання та звернулася до ВРП для вирішення питання про відкриття дисциплінарної справи. Однією з підстав для цього рішення стала неналежна, на думку ВККС, організація роботи з розгляду справ кандидатом. Комісія, зокрема, встановила, що кандидат після закінчення свого п`ятирічного строку суддівських повноважень передав на повторний автоматизований розподіл 213 справ та проваджень, з яких значну частину він розглядав тривалий час, однак не розглянув по суті. Ухвалою від 31 жовтня 2018 року № 11600/0/18-18 член ВРП залишив скаргу Комісії щодо кандидата без розгляду у зв`язку з тим, що того ж місяця ВРП звільнила кандидата ОСОБА_1 з посади судді за власним бажанням. Третя Дисциплінарна палата ВРП 19 вересня 2018 року притягнула кандидата до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани - з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців (рішення № 2929/3дп/15-18). Підставою для цього рішення стало суттєве порушення строків розгляду цивільної справи № 705/4432/15-ц та необґрунтоване зволікання з виготовленням повного тексту судового рішення за результатами її розгляду. 10 січня 2019 року ВРП прийняла рішення № 62/0/15-19, яким скасувала згадане рішення Третьої Дисциплінарної палати та закрила дисциплінарне провадження. Водночас ВРП у своєму рішенні зауважила, що кандидатом «допущено зволікання з виготовленням вмотивованого судового рішення, а та обставина, що з наступного після прийняття рішення у справі дня суддя перебував у відпустці до 20 вересня 2016 року, не може бути єдиним та достатнім виправданням неналежного виконання суддею службових обов`язків», що зумовило обґрунтований сумнів у відповідності кандидата показнику сумлінність критерію доброчесності;
- грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя: кандидат як суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області 07 лютого 2017 року ухвалив рішення по суті спору в цивільній справі № 705/47/17, яким задовольнив позовні вимоги в повному обсязі. Позивачем у цій справі виступала особа, яка мала на момент подачі позову статус судді цього ж суду. Водночас відповідно до частини першої статті 108 Цивільного процесуального кодексу України (чинній на момент розгляду справи) підсудність цивільних справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя цього суду, визначається ухвалою судді суду вищої інстанції без виклику сторін. Кандидат цієї вимоги законодавства не виконав, що зумовило обґрунтований сумнів у відповідності кандидата показнику «неупередженість» критерію доброчесності;
- непослідовність пояснень щодо обставин отримання подарунка: у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік (далі - майнова декларація) кандидат задекларував отримання подарунка в негрошовій формі на суму 549 156 грн від свої матері. У своїх відповідях на запитання ГРМЕ від 02 січня 2025 року кандидат пояснив, що отримав подарунок від своєї матері в криптовалюті (стейбл коін) Tether (USDT) загальною кількістю 15 000. Щоб перевірити законність джерел коштів матері та з`ясувати, чи вистачало їх на такий подарунок, ГРМЕ додатково звернулася до кандидата з проханням надати відомості про доходи матері, а також інформацію про криптовалютні операції, які б підтверджували можливість зробити дороговартісний подарунок. У своїх відповідях від 03 лютого 2025 року кандидат вказав, що його матір ніколи особисто не придбавала (не отримувала) криптовалюту і не вчиняла транзакцій з пересилання криптовалюти на його криптогаманець. Вона також особисто не є користувачем криптогаманця або криптобіржі. Натомість уся криптовалюта, яку кандидат отримав у подарунок, фактично надійшла з криптоадрес його брата. Кандидат також пояснив, що задекларував матір як джерело подарунка, оскільки вона передала свої заощадження брату кандидата для інвестування в криптовалюту (документів, які б це підтверджували, він не надав). У 2022 році мати повідомила брата, що бажає подарувати ці інвестовані ним кошти самому кандидату. Так, брат передав криптовалюту кандидату. Кандидат не був послідовним у своїх письмових відповідях та фактично змінив їх. Так, згідно з його майновою декларацією за 2023 рік та відповідями на письмові питання ГРМЕ від 20 січня 2025 року кандидат отримав подарунок у виді криптовалюти від своєї матері. Натомість у своїх відповідях на письмові питання ГРМЕ від 03 лютого 2025 року кандидат зазначив, що його матір ніколи не була користувачем криптогаманця та ніколи не вчиняла транзакцій з пересилання йому криптовалюти. Пояснення кандидата щодо того, що матір передавала свої заощадження брату для інвестування в криптовалюту в її інтересах, також не мають документального підтвердження, що зумовило обґрунтований сумнів у відповідності кандидата показнику «чесність» критерію доброчесності.
33. Не погодившись із цим рішенням, позивач звернувся до суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
34. 13 березня 2026 року до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , у якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. 
35.  ОСОБА_1 вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права.
36. Судове рішення, на думку апелянта, не відповідає завданню адміністративного судочинства, визначеному у частині першій статті 2 КАС України.
37. Апелянт мовить, що оскаржуване рішення є неналежно вмотивованим, не підтвердженим тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи ВККС, викладені у відзиві на апеляційну скаргу 
38. У відзиві на апеляційну скаргу ВККС посилається на відсутність передбачених частиною третьою статті 88 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VІІІ) підстав для скасування Спірного рішення.
39. На думку Комісії, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини спірних правовідносин, надав оцінку всім аргументам учасників справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.
40. У відзиві йдеться про те, що за результатами аналізу зібраної інформації та усних відповідей ОСОБА_1 під час спільного засідання 17 лютого 2025 року Комісія та ГРМЕ дійшли висновку про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності позивача встановленим Законом № 2447-VIII критеріям до судді ВАКС.
41.  Частково не погоджуючись із висновками суду, Комісія вважає, що у неї та ГРМЕ були підстави вважати, що проблеми ОСОБА_1 з організацією роботи були систематичними. Ці проблеми, на думку ВККС, свідчать про брак управлінських навичок кандидата та несуть ризик повторення подібних порушень у майбутньому, що й стало підставою для обґрунтованого сумніву у відповідності цього кандидата показнику «сумлінність» критерію доброчесності.
42. Погоджується з іншими висновками суду, наголошуючи, що, ухвалюючи Спірне рішення, Комісія діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, з дотриманням критеріїв, установлених у частині другій статті 2 КАС України.
43. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - без змін.
Рух апеляційної скарги
44. Суддя Великої Палати ухвалою від 20 березня 2026 року залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху, а ухвалою від 09 квітня 2026 року Велика Палата відкрила апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою. 11 червня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 09 липня 2026 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
45. Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи, Велика Палата виходить з таких міркувань.
46. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
47. Завданням адміністративного судочинства у силу приписів частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
48. За правилами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, визначеним у цій статті.
49. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
50. Відповідно до частини першої статті 92 Закону №1402-VIII ВККС є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
51. Згідно з приписами частини одинадцятої статті 79 Закону № 1402-VIII ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів вищого спеціалізованого суду на основі рейтингу учасників за результатами кваліфікаційного оцінювання.
52. Частинами першою та другою статті 83 Закону № 1402-VIII установлено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.
53. Рішенням ВККС від 23 листопада 2023 року № 145/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 25 вакантних посад суддів ВАКС, зокрема на 15 вакантних посад суддів ВАКС як суду першої інстанції, в якому ОСОБА_1. виявив бажання взяти участь.
54. Законом України від 09 грудня 2023 року № 3511-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» (далі - Закон № 3511-IX) внесено зміни до Закону № 1402-VIII, зокрема викладено в новій редакції розділ IV «Порядок зайняття посади судді» та доповнено пунктами 57-61 розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення». Указаний Закон набрав чинності 30 грудня 2023 року.
55. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 79^2 Закону № 1402-VIII ВККС проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів, зокрема, вищого спеціалізованого суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79^3 цього Закону.
56. Згідно із частиною другою статті 79^3 Закону № 1402-VIII у конкурсі на зайняття вакантної посади судді вищого спеціалізованого суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою чи другою статті 33 цього Закону.
57. Частиною другою статті 33 Закону № 1402-VIII установлено, що суддею ВАКС може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у ВАКС, а також відповідає іншим вимогам, встановленим законом.
58. Загальні вимоги до кандидата на посаду судді визначені статтею 69 Закону № 1402-VIII, відповідно до частини першої якої на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Національною комісією зі стандартів державної мови.
59. Частиною дев`ятою статті 69 цього Закону визначено, що кандидат на посаду судді відповідає критерію доброчесності, якщо відсутні обґрунтовані сумніви у його незалежності, чесності, неупередженості, непідкупності, сумлінності, у дотриманні ним етичних норм, у його бездоганній поведінці у професійній діяльності та особистому житті, а також щодо законності джерел походження його майна, відповідності рівня життя кандидата на посаду судді або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата на посаду судді його попередньому статусу.
60. Спеціальні вимоги до кандидата на посаду судді ВАКС встановлені статтею 7 Закону № 2447-VIII.
61. Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2447-VIII конкурс на зайняття посади судді ВАКС здійснюється в порядку, визначеному Конституцією України та Законом № 1402-VIII, з урахуванням передбачених цією статтею особливостей.
62. Згідно із частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою сприяння ВККС у встановленні для цілей кваліфікаційного оцінювання відповідності кандидатів на посади суддів ВАКС критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), а саме щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності ВАКС, утворюється ГРМЕ. Громадська рада доброчесності, що утворена і здійснює діяльність відповідно до Закону № 1402-VIII, на час діяльності ГРМЕ не залучається до встановлення відповідності кандидатів на посади суддів ВАКС передбаченим законом критеріям для цілей кваліфікаційного оцінювання.
63. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2447-VIII ГРМЕ утворюється строком на шість років ВККС для сприяння їй у підготовці рішень з питань призначення на посади суддів ВАКС та є її допоміжним органом.
64. Згідно із частиною дев`ятою статті 9 цього Закону ГРМЕ: 1) збирає, перевіряє та аналізує інформацію щодо кандидатів на посади суддів ВАКС; 2) надає ВККС України інформацію щодо кандидатів на посади суддів ВАКС; 3) бере участь у спеціальному спільному засіданні у передбачених цим Законом випадках; 4) вживає заходів до захисту персональних даних, інформації з обмеженим доступом, які стали відомі ГРМЕ, її членам у зв`язку із здійсненням їх повноважень.
65. Частиною п`ятою статті 8 Закону № 2447-VIII визначено, що за ініціативою не менше трьох членів ГРМЕ питання відповідності будь-якого кандидата на посаду судді ВАКС критеріям, зазначеним в частині четвертій цієї статті, розглядається на спеціальному спільному засіданні ВККС та ГРМЕ. Рішення щодо відповідності такого кандидата цим критеріям ухвалюється більшістю від спільного складу ВККС України та членів ГРМЕ, за умови, що за нього проголосували не менше половини членів ГРМЕ. У разі неприйняття такого рішення кандидат вважається таким, що припинив участь у конкурсі. Таке спеціальне спільне засідання проводиться не пізніше ніж на тридцятий день з дня оголошення результатів іспиту, що складається кандидатами для встановлення відповідності кандидата на посаду судді критерію професійної компетентності.
66. За запитом не менше як трьох членів ГРМЕ перед спеціальним спільним засіданням ВККС та ГРМЕ може проводитись попередня співбесіда із кандидатами на посаду судді ВАКС, у якій повинні взяти участь не менше шести членів Комісії.
67. Відповідно до пункту 137 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, затвердженого рішенням Комісії від 03 жовтня 2016 року № 81/зп-16, у редакції рішення Комісія від 19 жовтня 2023 року № 119/зп-23 (зі змінами) (далі - Регламент ВККС), не менше як три члени ГРМЕ можуть ініціювати розгляд питання відповідності кандидата критеріям на спеціальному спільному засіданні шляхом подання до ВККС повідомлення про ініціювання спеціального спільного засідання.
68. ВККС визначає дату, час і місце проведення спеціального спільного засідання. Дата і час проведення такого засідання визначаються, зважаючи на розумні і погоджені ГРМЕ та ВККС строки, ураховуючи встановлені законом і рішеннями Комісії строки проведення процедур у межах відповідного конкурсу, зокрема строки проведення спеціального спільного засідання і повідомлення кандидата (пункт 141 Регламенту ВККС).
69. Згідно з пунктом 157 Регламенту ВККС спеціальне спільне засідання Комісії та ГРМЕ проводиться за безпосередньої участі членів ВККС та ГРМЕ. Члени ГРМЕ можуть брати участь у спеціальному спільному засіданні в режимі відеоконференції.
70. Часовий регламент спільного спеціального засідання встановлюється більшістю голосів спільного складу ВККС та ГРМЕ за умови підтримки цього рішення щонайменше трьома членами ГРМЕ (пункт 161 Регламенту ВККС).
71. Після обговорення інформації про кандидата на посаду судді ВАКС у спеціальному спільному засіданні на голосування виноситься питання щодо і лише щодо того: «Чи відповідає кандидат критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII» (пункт 163 Регламенту ВККС).
72. Згідно з пунктами 166, 167 Регламенту ВККС кандидат визнається таким, що відповідає критеріям і продовжує участь у конкурсі, якщо за таке рішення проголосувала більшість від спільного складу ВККС та членів ГРМЕ, за умови, що за нього проголосували не менше половини членів ГРМЕ. Якщо рішення, зазначене у пункті 163 цього Регламенту, не ухвалено, кандидат визнається таким, що не відповідає критеріям і припиняє участь у конкурсі.
73. Відповідно до частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення Комісії, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав: 1) склад членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити; 2) рішення не підписано будь-ким зі складу членів Комісії, який провів кваліфікаційне оцінювання; 3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання; 4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
74. Суд першої інстанції проаналізував наведені вище норми законодавства і правильно зазначив, що до кандидатів на посаду судді ВАКС, крім загальних вимог, установлених для суддів Законом № 1402-VIIІ, встановлено ще й додаткові спеціальні вимоги, закріплені у статті 7 Закону № 2447-VIII, а також запроваджено особливий механізм перевірки їх відповідності критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності) за допомогою долучення до цієї роботи спеціально утвореного органу - ГРМЕ.
75. Встановлення відповідності кандидата критерію доброчесності є однією з обов`язкових умов для зайняття посади судді ВАКС. Органом, який сприяє ВККС в оцінюванні відповідності кандидата такому критерію, є ГРМЕ.
76. Рішення щодо відповідності кандидатів на посаду судді ВАКС зазначеному критерію ухвалюється шляхом визначення результатів голосування членів ВККС і ГРМЕ за результатами спеціального спільного засідання. 
77. Як установив суд першої інстанції, рішення про відповідність ОСОБА_1 критеріям, визначеним у статті 8 Закону № 2447-VIII, не набрало необхідної кількості голосів, у зв`язку із чим кандидат припинив участь у конкурсі.
78. Як видно з матеріалів справи, позивач не порушує питання про протиправність Спірного рішення з мотивів, передбачених пунктами 1-3 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII. Суд першої інстанції та Велика Палата не встановили обставин чи підстав для скасування рішення Комісії з цих підстав. 
79. Фактично ОСОБА_1 не погоджується з висновками ВККС та ГРМЕ щодо відповідності його критерію доброчесності. 
80. Суд першої інстанції правильно зауважив, що відповідно до статті 127 Конституції України, статті 69 Закону № 1402-VIII, статті 8 Закону № 2447-VIII доброчесність особи закріплена як одна з обов`язкових вимог, яким має відповідати кандидат на посаду судді ВАКС.
81. Відповідність кандидата критерію доброчесності має місце, якщо відсутні обґрунтовані сумніви у його незалежності, чесності, неупередженості, непідкупності, сумлінності, у дотриманні ним етичних норм, у його бездоганній поведінці у професійній діяльності та особистому житті, а також щодо законності джерел походження його майна, відповідності рівня життя кандидата на посаду судді або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата на посаду судді його попередньому статусу.
82. Критерій доброчесності є надзвичайно важливим з огляду на те, яку роль відіграє судова влада у становленні правової держави. Саме доброчесність є ключовою категорією у формуванні морально-етичного образу суддів, запорукою формування довіри народу до суддів та судової влади в цілому.
83. Доброчесність - це необхідна морально-етична складова діяльності судді, яка, серед іншого, визначає межу і спосіб його поведінки, що базується на принципах об`єктивного ставлення до сторін у справах та чесності у способі власного життя, виконанні своїх обов`язків та здійсненні правосуддя.
84. Авторитет та довіра до судової влади формуються залежно від персонального складу судів, від осіб, які обіймають посади суддів та формують суддівський корпус. Саме тому важливо, щоб кандидат на посаду судді, як і суддя, не допускав будь-якої неналежної (недоброчесної, неетичної) поведінки як у професійній діяльності, так і в особистому житті, яка може поставити під сумнів відповідність кандидата критерію доброчесності, що негативно вплине на суспільну довіру до судової влади у зв`язку з таким призначенням.
85. Суд першої інстанції правильно підкреслив, що суд не наділений повноваженнями перевіряти відповідність кандидата на посаду судді ВАКС критеріям доброчесності (моралі, чесності, непідкупності), в тому числі й щодо законності джерел походження майна, відповідності рівня життя кандидата або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата його статусу, наявності знань та практичних навичок для розгляду справ, віднесених до підсудності ВАКС.
86. Такі повноваження здійснює ВККС за участю ГРМЕ, їх повноваження щодо вирішення питання відповідності кандидата критерію доброчесності є дискреційними та знаходяться в межах їх виключної компетенції.
87. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати від 27 травня 2020 року у справі № 9901/88/19 та від 16 травня 2024 року у справі № 9901/107/19.
88. За відсутності чітко визначених законом критеріїв оцінювання таких загальних категорій, як «доброчесність» і «суспільна довіра», це оцінювання завжди має суб`єктивний характер, у зв`язку із чим вирішальним є особисте переконання кожного члена ВККС та ГРМЕ, яке зрештою є визначальним при голосуванні.
89. Достатньою є наявність конкретної інформації, яка з урахуванням наданих кандидатом пояснень та аргументів (які не сприйняті як переконливі) не спростовує уяву (сприйняття) визначених законом осіб щодо його достатньої відповідності цим критеріям.
90. Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/66/19 та від 14 травня 2026 року у справі № 990/203/25.
91. Як видно зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги, ОСОБА_1 не заперечує фактичних обставин, покладених ВККС та ГРМЕ в основу Спірного рішення, однак не погоджується з наданою цими органами оцінкою таких обставин.
92. Фактично ОСОБА_1 просить суд здійснити переоцінку фактів, які стали підставою для визнання його Комісією та ГРМЕ таким, що не відповідає критеріям, зазначеним у частині четвертій статті 8 Закону № 2447-VIII, у межах конкурсного відбору на посаду судді ВАКС.
93. Так, зі Спірного рішення вбачається, що ВККС ухвалила його, маючи обґрунтовані сумніви у відповідності ОСОБА_1 як кандидата на посаду судді ВАКС показникам «сумлінність», «неупередженість», «чесність» критерію доброчесності.
94. Суд першої інстанції хоча і вважав непереконливим висновок Комісії та ГРМЕ щодо наявності обґрунтованого сумніву у відповідності ОСОБА_1 показнику «сумлінність» критерію доброчесності, проте погодився з тим, що ВККС та ГРМЕ, формулюючи свої висновки щодо відповідності цього кандидата двом іншим показниками зазначеного критерію, а саме «неупередженість» і «чесність», належним чином обґрунтували Спірне рішення. 
95. Зокрема, висновок про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності позивача такому показнику критерію доброчесності, як «неупередженість», Комісія та ГРМЕ мотивували тим, що кандидат як суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області 07 лютого 2017 року допустив грубе порушення норм процесуального права, що зашкодило авторитету правосуддя, ухваливши рішення по суті спору в цивільній справі № 705/47/17, яким задовольнив позовні вимоги в повному обсязі на користь судді цього ж суду.
96. Комісія та ГРМЕ зазначили, що відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України (чинній на момент розгляду справи) підсудність цивільних справ, у яких однією зі сторін є суд або суддя цього суду, визначається ухвалою судді суду вищої інстанції без виклику сторін. Водночас кандидат, розглянувши справу по суті, цих вимог процесуального закону не застосував.
97. До того ж ВККС та ГРМЕ зауважили, що зазначені обставини були однією з причин, через які в попередніх складах Комісії та ГРМЕ виникали обґрунтовані сумніви щодо відповідності кандидата критеріям, передбаченим частиною четвертою статті 8 Закону № 2447-VIII, у межах першого конкурсу до ВАКС, оголошеного рішенням ВККС від 02 серпня 2018 року № 186/зп-18. Зокрема, в рішенні від 21 січня 2019 року № 60/вс-19 Комісія та ГРМЕ констатували, що «за таких обставин беззаперечною була необхідність застосування наведених вище правил частини першої статті 108 ЦПК України».
98. Врахували і пояснення кандидата про те, що він був неупередженим під час розгляду справи та вважав, що діяв законно, проте наразі, з плином часу та одержанням нових знань, у тому числі щодо практики Європейського суду з прав людини щодо підстав відводу судді, та, оцінюючи свої дії з позиції сьогодення, він усвідомив, що помилково не врахував того, як його рішення можуть сприймати сторонні особи з погляду сумнівів у неупередженості суду.
99. Оцінивши наведені обставини, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку, що процесуальні правила, чинні на момент розгляду кандидатом справи, де стороною була його колега, були чіткими, однозначними та незмінними протягом багатьох років. Саме ж порушення, на переконання Комісії та ГРМЕ, є достатньо грубим, аби вважати його таким, що зашкодило авторитету правосуддя, адже кандидат не вжив визначених законодавством заходів щодо недопущення обставин, що можуть поставити під сумнів його неупередженість.
100. Крім того, суд першої інстанції встановив, що рішення ВККС та ГРМЕ від 21 січня 2019 року № 60/вс-19 було предметом судового розгляду у справі № 9901/83/19. Зокрема, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 13 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Великої Палати від 14 квітня 2021 року (провадження № 11-402заі20), відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, зокрема й у частині визнання протиправним та скасування зазначеного рішення ВККС та ГРМЕ.
101. З огляду на викладене Велика Палата погоджується з висновком суду першої інстанції про аргументованість рішення Комісії та ГРМЕ щодо наявності обґрунтованих сумнів у відповідності позивача такому показнику критерію доброчесності, як «неупередженість», у зв`язку з допущенням порушення процесуального закону, що могло зашкодити авторитету правосуддя.
102. Висновок про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності позивача такому показнику критерію доброчесності, як «чесність», Комісія та ГРМЕ обґрунтували тим, що кандидат надав непослідовні пояснення щодо обставин отримання подарунка.
103. Як видно зі Спірного рішення, Комісія та ГРМЕ зазначили, що у майновій декларації кандидат ( ОСОБА_1 ) задекларував отримання подарунка в негрошовій формі на суму 549 156 грн від свої матері. У своїх відповідях на запитання ГРМЕ від 02 січня 2025 року кандидат пояснив, що отримав подарунок від своєї матері в криптовалюті (стейбл коін) Tether (USDT) загальною кількістю 15 000. Щоб перевірити законність джерел коштів матері та з`ясувати, чи вистачало їх на такий подарунок, ГРМЕ додатково звернулася до кандидата з проханням надати відомості про доходи матері, а також інформацію про криптовалютні операції, які б підтверджували можливість зробити дороговартісний подарунок. У своїх відповідях від 03 лютого 2025 року кандидат вказав, що його матір ніколи особисто не придбавала (не отримувала) криптовалюту і не вчиняла транзакцій з пересилання криптовалюти на його криптогаманець. Вона також особисто не є користувачем криптогаманця або криптобіржі. Натомість уся криптовалюта, яку кандидат отримав у подарунок, фактично надійшла з криптоадрес його брата. Кандидат також пояснив, що задекларував матір як джерело подарунка, оскільки вона передала свої заощадження брату кандидата для інвестування в криптовалюту (документів, які б це підтверджували, він не надав). У 2022 році мати повідомила брату, що бажає подарувати ці інвестовані ним кошти самому кандидату. Так, брат передав криптовалюту кандидату.
104. Оцінивши наведені обставини, Комісія та ГРМЕ дійшли висновку, що кандидат не був послідовним у своїх письмових відповідях та фактично змінив їх. Так, згідно з його майновою декларацією за 2023 рік та відповідями на письмові питання ГРМЕ від 20 січня 2025 року кандидат отримав подарунок у виді криптовалюти від своєї матері. Натомість у своїх відповідях на письмові питання ГРМЕ від 03 лютого 2025 року кандидат зазначив, що його матір ніколи не була користувачем криптогаманця та ніколи не вчиняла транзакцій з пересилання йому криптовалюти.
105. Пояснення кандидата щодо того, що матір передавала свої заощадження брату для інвестування в криптовалюту в її інтересах, Комісія та ГРМЕ відхилили через відсутність документального підтвердження таких обставин.
106. Так, позивач стверджував, що надана ним у документах та поясненнях інформація була повною, послідовною і достовірною. Він вказав, що у своїй майновій декларації (в розділі 11) задекларував отримання подарунку в негрошовій формі на суму 549 156 грн від своєї матері. У відповідях від 02 січня 2025 року на запитання ГРМЕ він пояснив, що отримав подарунок від своєї матері в негрошовій формі вартістю у гривнях 549 156,00, та розкрив інформацію, у чому саме полягав цей подарунок - у виді нематеріальних активів, а саме криптовалюти (стейбл коіна) Tether (USDT) у загальній кількості 15 000. У відповідях від 03 лютого 2025 року він, за власним твердженням, надав деталізовану інформацію та підтверджувальні документи про те, яким шляхом мати фактично передала йому свій дар. Наголосив, що передача подарунка здійснювалася не безпосередньо дарувальником, а шляхом виконання третьою особою - братом - зобов`язань перед матір`ю за договорами позики шляхом переказу криптовалюти на користь позивача. На його переконання, такий спосіб виконання договору дарування не змінює того факту, що дарувальником була саме мати, а тому не дає підстав вважати, що подарунок був здійснений братом чи що відомості в декларації суперечать його поясненням.
107. Однак, як зазначив суд першої інстанції, твердження позивача про те, що в пізніше поданих (03 лютого 2025 року) відповідях він лише деталізував свої пояснення, надані ГРМЕ 20 січня 2025 року, не можуть бути визнані спроможними. Відповіді кандидата від 03 лютого 2025 року не лише доповнювали попередні, а фактично змінили обставини походження активів. Зокрема, початкові відповіді від 02 січня 2025 року вказували на матір як джерело та безпосереднього володільця дарованого майна, тоді як відповіді від 03 лютого 2025 року визначали брата як особу, від якої фактично надійшов актив, про якого раніше кандидат не згадував.
108. Крім того, відповіді від 03 лютого 2025 року містять пряме заперечення попередніх тверджень кандидата: він визнав, що матір ніколи не володіла криптоактивами та не вчиняла з ними транзакцій. Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, інформація про те, що вона є «джерелом подарунка в негрошовій формі», є фактично неправдивою в частині способу набуття та володіння активом.
109. Обставини щодо інвестування коштів матері через брата та виконання останнім зобов`язань перед матір`ю шляхом перерахування криптовалюти кандидату він ( ОСОБА_1 ) розкрив лише після того, як ГРМЕ поставила під сумнів фінансову спроможність матері та законність джерел походження її коштів.
110. Велика Палата погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені обставини нівелюють твердження позивача про щирість та повноту пояснень в описі ключових обставин отримання подарунка, оскільки доброчесний кандидат мав би від самого початку розкрити всю складну структуру правочину (позика від матері брату - доручення на інвестування - переказ братом як боржником перед матір`ю за договором позики криптовалюти на користь кандидата), а не після уточнювальних запитів ГРМЕ щодо доходів матері.
111. При цьому, кандидат не надав документів, які б підтверджували передачу матір`ю заощаджень брату для інвестування у криптовалюту.
112. Висновок Комісії та ГРМЕ про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності позивача такому показнику, як «чесність» критерію доброчесності, у зв`язку з наданням ним непослідовних пояснень щодо обставин отримання подарунка є мотивованим.
113. Отже, сумніву, який виник у ВККС та ГРМЕ щодо відповідності ОСОБА_1 таким показникам критерію доброчесності, як «неупередженість» та «чесність», згідно з установленою законодавством процедурою проведення конкурсу достатньо для ухвалення рішення про припинення в ньому участі кандидата (якщо рішення про відповідність кандидата критеріям доброчесності не набрало достатньої кількості голосів), що відповідає важливим інтересам суспільства і держави у формуванні якісного складу ВАКС. Таким чином, розумного балансу між будь-якими можливими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, було дотримано.
114. Велика Палата не може погодитися з доводами апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
115. Як видно з матеріалів справи і встановлено при її перегляді в апеляційному порядку, суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив докази та, належним чином умотивувавши своє рішення з посиланням на відповідні законодавчі приписи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 у позові. 
116. Апеляційна скарга не містить доводів та міркувань, які б спростовували правильність висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваному рішенні.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
85. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
86. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
87. Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2026 року - без змін.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2026 року у справі № 990/201/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач О. В. Кривенда 
Судді:  О. О. Банасько К. М. Пільков
О. В. Білоконь С. О. Погрібний
О. Л. Булейко Н. С. Стефанів
О. А. Губська Т. Г. Стрелець 
А. А. Ємець О. В. Ступак
М. В. Мазур М. Ю. Тітов
Н. М. Мартинюк В. Ю. Уркевич