Справа № 486/588/26
Провадження № 2/486/1047/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
07 липня 2026 року м. Південноукраїнськ
Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Волощук О.О.,
за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.10.2025 року №542721-КС-004 у розмірі 31130 грн, а також судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №542721-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 26.10.2025 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти договір №542721-КС-004 про надання кредиту, ОСОБА_1 , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір №542721-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2873, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 26.10.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір №542721-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Як зазначає позивач, до теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №542721-КС-004 про надання кредиту належним чином не виконав. Отже, розмір заборгованості відповідача станом на 13.03.2026 року за договором №542721-КС-004 про надання кредиту становить 31130 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 11000 грн; суми прострочених платежів по процентах – 12430 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 5500 грн; суми прострочених платежів за комісією – 2200 грн., що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Південноукраїнського міського суду від 01.04.2026 відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження, також задоволено клопотання про витребування доказів.
Ухвалою від 05.05.2026 розгляд справи відкладено на 17.06.2026. за клопотанням відповідача. 
Ухвалою суду від 17.06.2026 розгляд справи відкладено на 07.07.2026 за клопотанням представника відповідача.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідач відзив на позовну заяву не надала.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, тому суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 26.10.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №542721-КС-004 про надання кредиту. Зазначений договір укладено в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №542721-КС-004 від 26.10.2025 року. 
Відповідно до п.2 договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 11000 грн. строком на 16 тижнів на умовах сплати процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у розмірі 1 % в день (фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 2200 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів.
Відповідно до пункту 2.8 договору останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 15.02.2026 року. Орієнтована загальна вартість наданого Кредиту по кредитному договору складала 22378,15 грн., в т.ч.: загальні витрати за кредитом: 11378,15 грн.
Пунктом 4 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. 
Судом встановлено, що 26.10.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Бізнес Позика» було досягнуто згоди з усіх істотних умов та в подальшому укладено кредитний договір №542721-КС-004 в електронній формі, який підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-2873.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому, в частині першій статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про доведеність позивачем як факту укладання кредитного договору, так і отримання відповідачем, яка здійснила процедуру ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію» в ІТС позивача, грошових коштів на погоджених нею умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також неналежне виконання останньою взятого на себе грошового зобов`язання зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Водночас, відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо їх повернення, внаслідок чого утворилася заборгованість за договором №542721-КС-004 від 26.10.2025, яка розрахована відповідачем станом на дату звернення до суду та становить 31130 грн., з яких: 11000 грн. сума основного боргу/тілу кредиту; 12430 грн. сума процентів; 2200 грн. сума комісії за надання кредиту; 5500 грн. по відсоткам за ст. 625 ЦКУ.
Відповідно до інформації,наданої від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали від 01.04.2026 року, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 . Відповідно до виписки по рахунку в період з 26.10.2025 по 15.02.2026, вбачається зарахування в розмірі 11000 грн.
Дослідивши наданий позивачем розрахунок та таблицю обчислення загальної вартості кредиту в межах строку кредитування, які відповідачем не спростовано, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11000 грн. та процентами у розмірі 12430 грн.
Також аналізуючи умови договору №542721-КС-004 від 26.10.2025 (п. 2.5) та Графік платежів до вказаного додатку, суд дійшов до висновку про правомірність дій товариства щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням того, що укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 договором передбачено нарахування вказаного виду комісії. При підписанні кредитного договору відповідач підтвердила, що обізнана та погодилася з умовою даного договору.
Тому заборгованість у розмірі 2200 грн за комісією, пов`язаною з наданням кредиту, підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ у розмірі 5500 грн за порушення умов Кредитного договору (за наявності), суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір №542721-КС-004 від 26.10.2025, укладено з відповідачем після 24.02.2022, а введений в Україні воєнний стан не припинений та не скасований, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 5500 грн. відсотків відповідно до ст. 625 ЦКУ є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи вище викладене, позовні вимоги в частині стянення з відповідача заборгованості за кредитним договором №542721-КС-004 від 26.10.2025 року за тілом кредиту у розмірі 11000 грн., відсотках у розмірі 12 430 грн. та комісії за надання кредиту у розмірі 2200 грн. підлягають задоволенню.
В частині вимоги про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 5500 грн. слід відмовити.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 191,2 грн.
Керуючись ст. ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд 26, офіс 411) заборгованість за кредитним договором №542721-КС-004 від 26.10.2025 року у розмірі 25630 (двадцять п`ять тисяч шістсот тридцять) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 11000 грн; заборгованість по процентах – 12430 грн; заборгованість за комісією за надання кредиту – 2200 грн.
В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 2191 (дві тисячі сто дев`яносто одна) гривня 20 (двадцять) копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (або з дати складення повного заочного рішення суду).
Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення (або в день складення повного заочного рішення суду), має право на поновлення пропущеного строку, на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. О. Волощук