ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1470/26 Справа № 243/1838/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Соловйова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 серпня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Ворони Б.А., захисника Хомич А.М. розглянувши апеляційну скаргу захисника Хомича А.М. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2026 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомо, громадянина України, військовослужбовця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 20.02.2026 року о 11-00 год. в с. Майдан, вул. Центральна, буд. 101, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від продуття алкотестеру Драгер на місці зупинки та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі, відмовився під відеозапис. Від права керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір 665,60 грн.
З таким судовим рішенням не погодився захисник Хомич А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та оскаржив його в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_1 не був присутній під час проголошення постанови, її копію не отримував, ані він, ані захисник не були ознайомлені з матеріалами справи, у зв`язку з чим були позбавлені можливості своєчасно подати обґрунтовану апеляційну скаргу із викладенням мотивів незгоди з рішенням суду. 
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, застосував спрощений підхід до її розгляду та не дослідив належним чином докази.
Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторін по справі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Захисник Хомич А.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , не погоджується з постановою суду першої інстанції та вважає її незаконною і необґрунтованою. Вказує на неповне з`ясування судом обставин справи, поверховий її розгляд та те, що висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи, та не відповідають фактичним обставинам.
Наведені доводи апеляційний суд вважає безпідставними.
Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідив наявні у справі докази, надав їм оцінку в їх сукупності та навів відповідні мотиви прийнятого рішення.
Інших конкретних доводів щодо незаконності постанови суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено. Зокрема, апелянт не оскаржує обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не ставить під сумнів допустимість наявних у матеріалах справи доказів, не зазначає, які саме докази судом досліджено неповно чи неправильно, та не наводить конкретних заперечень щодо встановлених судом фактичних обставин справи.
Водночас, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на наведене та з метою перевірки законності й обґрунтованості постанови суду першої інстанції апеляційний суд вважає за необхідне дослідити наявні у справі докази та перевірити відповідність встановлених судом першої інстанції фактичних обставин матеріалам справи.
Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 596470 від 20 лютого 2026 року; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу від 20 лютого 2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; актом прийому-передачі транспортних засобів від 20 лютого 2026 року; довідкою інспектора СРПП ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області; відеозаписом події.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 20 лютого 2026 року о 11 год. 00 хв. у с. Майдан по вул. Центральній, 101 ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з порожнини рота та тремтінням пальців рук, після чого відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та від проходження такого огляду у медичному закладі, про що зазначено у протоколі.
Направленням на медичний огляд підтверджується направлення ОСОБА_1 до Слов`янської міської лікарні для проведення відповідного огляду. Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксовано його відмову від проходження огляду.
Актом прийому-передачі транспортних засобів від 20 лютого 2026 року та довідкою інспектора підтверджуються відповідні відомості щодо транспортного засобу, водія та його права керування транспортними засобами.
Відеозаписом зафіксовано факт керування та зупинки автомобіля Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на місці за допомогою алкотестера «Драгер» та відмову від такого огляду, а також подальшу пропозицію пройти огляд у медичному закладі та відмову від його проходження. Також із відеозапису вбачається роз`яснення водію його прав та обов`язків і ознайомлення зі змістом протоколу.
Апеляційний суд не встановив підстав вважати наведені докази недопустимими або такими, що отримані з порушенням вимог закону. Їх зміст є взаємоузгодженим у частині обставин керування транспортним засобом, виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, пропозиції пройти огляд та його відмови від проходження огляду на місці і в медичному закладі.
Проаналізувавши докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова є незаконною та необґрунтованою, не знайшли свого підтвердження. Такі твердження апелянта суд розцінює як спробу уникнути адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого встановлена вина ОСОБА_1 .
Апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Хомичу А.М. строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Хомича А.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2026 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 , залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя