ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
11.09.2026 | Справа № 910/3901/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу
за позовом Комунального некомерційного підприємства Коломийської міської ради "Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП"
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 93 662,84 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Комунальне некомерційне підприємство Коломийської міської ради "Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (далі - відповідач) про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 24.05.2021, № 2 від 22.07.2021, № 3 від 22.09.2021, № 4 від 24.09.2021, № 5 від 01.10.2021, № 6 від 22.10.2021, № 7 від 03.11.2021, № 8 від 19.11.2021, № 9 від 22.11.2021, № 10 від 16.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № ІФЕ-223/2021 від 09.04.2021 та стягнення 93 662,84 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що додаткові угоди №№ 1-10 до договору від 09.04.2021 № ІФЕ-223/2021 суперечать Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти в розмірі 93 662,84 грн за такими угодами підлягають поверненню позивачу.
Ухвалою суду від 14.04.2026 було відкрито провадження у справі № 911/3901/26 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику сторін), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.
Позивач та відповідач повідомлені про відкриття провадження шляхом доставки копії ухвали до їх електронних кабінетів 14.04.2026 після 17 години. Відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України останні вважаються повідомленими про відкриття провадження у справі 15.04.2026.
Крім того, ухвала суду від 15.04.2026 опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
20.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останнім заперечуються заявлені позовні вимоги.
21.04.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив.
22.04.2026 від позивача надійшла заява про надіслання копії ухвали суду від 14.04.2026 представнику позивача.
06.08.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення.
07.08.2026 від позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача, в яких останній просить суд залишити такі пояснення без розгляду, оскільки останні подані з порушення строку на їх подання, а також не є заявою по суті, передбаченою процесуальним законодавством 
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 161 ГПУ України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.
Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
При цьому, як визначено ч. 5 вказаної норми, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.
Суд не вбачає підстав для залишення без розгляду додаткових пояснень відповідача поданих 06.08.2026, оскільки останні не мітяться нових доказів, крім того, позивач не був позбавлений можливості надати заперечення по суті поданих пояснень.
Інших заяв та клопотань до суду не надходило.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:
За результатами проведеної процедури закупівлі (UA-2021-03-09-002017-c) між КНП Коломийської міської ради «Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - Споживач, Замовник, Позивач) та учасником-переможцем торгів ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (далі - Постачальник, Відповідач) укладено договір від 09.04.2021 № ІФЕ-223/2021 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір №ІФЕ-223/2021), згідно з яким умови вказаного договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312.
Відповідно до п. 3.3 Договору № ІФЕ-223/2021 Постачальник за цим Договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, крім передбаченої умовами Договору.
Відповідно до п. 5.1 Договору № ІФЕ-223/2021 ціна за 1000 кВт.год електричної енергії за цим договором становить 2015,60 грн разом з ПДВ, у т.ч. тариф на послуги з передачі електричної енергії, затверджений регулятором для оператора системи передачі у встановленому порядку відповідно до постанови НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 - 293,93 грн. за 1 кВт/год без ПДВ або постанови НКРЕКП, яка буде діяти на момент розрахунку.
Пунктом 5.2 Договору погоджено, що загальна вартість Договору становить 207 063,00 (двісті сім тисяч шістдесят три гривні 00 коп.) грн з ПДВ у розмірі 34 510,50 гривень.
У розділі "5. Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії" Договору на постачання електричної енергії № ІФЕ-223/2021 передбачено умови, за яких можна вносити зміни до договору із врахуванням підтверджуючих документів, а саме: 
5.3 Умови цього договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів (у тому числі ціни за одиницю) переможця процедури закупівлі. Зміна ціни за одиницю електричної енергії може відбуватися відповідно до умов ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» за умови, що зазначені зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі. Істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:
5.3.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача;
5.3.2. Зміни ціни в бік збільшення за одиницю електричної енергії не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі. В будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»;
5.3.3 Покращення якості предмета закупівлі (електричної енергії) за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;
5.3.4. Продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі електричної енергії у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин що спричинили таке продовження у тому числі непереборної сили затримки фінансування витрат Споживача за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми визначеної в договорі;
5.3.5. Узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості електричної енергії);
5.3.6. Зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 
5.3.7. Зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, змін курсу іноземної валюти у разі встановлення в цьому договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в цьому договорі, у разі встановлення в цьому договорі порядку зміни ціни.
Дія цього договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мета затверджено в установленому порядку.
Згідно з п. 5.4 Договору Споживач залишає за собою право на можливість зменшення обсягів закупівлі залежно від реального фінансування, передбачених у кошторисі організації, або відмовитися від подальшого виконання договору.
Згідно з п. 13.1 Договору № ІФЕ-223/2021 останній набуває чинності з моменту погодження Споживачем заяви-приєднання (додаток № 1 до договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток 2 до договору) та укладається на строк до 31.12.2021 включно, а в частині виконання фінансових зобов`язань (в т.ч. повної оплати заборгованості, включаючи штрафні санкції) договір діє до повного виконання.
Як вказує позивач, протягом 2021 року до Договору № ІФЕ-223/2021 від 09.04.2021 було внесено зміни, а саме були укладені:
- Додаткова угода № 1 від 24.05.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 2015,60 грн до 2107,56 грн за 1000 кВт.год.;
- Додаткова угода № 2 від 22.07.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 2107,56 грн до 2280,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 3 від 22.09.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 2280,00 грн до 2472,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 4 від 24.09.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 2472,00 грн до 2682,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 5 від 01.10.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 2682,00 грн до 2910,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 6 від 22.10.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 2910,00 грн до 3162,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 7 від 03.11.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 3162,00 грн до 3439,20 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 8 від 19.11.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 3439,20 грн до 3732,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 9 від 22.11.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 3732,00 грн до 4026,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ;
- Додаткова угода № 10 від 16.12.2021, якою вартість електричної енергії збільшено з 4026,00 грн до 4392,00 грн за 1000 кВт.год. з ПДВ.
Проте, як вказує позивач, укладання вказаних додаткових угод здійснено на підставі довідок Харківської торгово-промислової палати від 11.05.2021 №1089/21, від 10.08.2021 №1826/21, від 28.08.2021 №2023/21, від 16.09.2021 №2216/21, від 20.09.2021 №2273/21, від 22.10.2021 №2642/21, від 10.11.2021 №2847/21, від 16.11.2021 №2909/21 та від 14.12.2021 №3127/21, водночас, у вказаних довідках не зазначена інформація щодо коливання ціни електричної енергії на ринку за відповідний період.
Крім того, за доводами позивача, під час проведеної Західним офісом Держаудитслужби перевірки встановлено факт укладання вищевказаних оспорюваних додаткових угод без належного документального підтвердження коливань ціни електричної енергії на ринку, тобто всупереч приписам частини четвертої статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому внаслідок збільшення ціни за одиницю товару на підставі додаткових угод №№ 1-10, відповідач безпідставно набув грошові кошти в сумі 93 662,84 грн за електроенергію, поставлену в протягом 2021 року. Проте, зважаючи на укладення вказаних угод всупереч чинному на той момент законодавству, вказані угоди мають бути визнані недійсними, а грошові кошти у розмірі 93 662,84 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки збільшення ціни за одиницю товару з 2015,60 грн до 4392,00 грн за 1000 кВт.год електроенергії, або на 117,9 відсотків суперечить принципам статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі». Крім того, укладання вказаних додаткових угод призвело до придбання електричної енергії в меншій кількості, а саме при укладанні Договору № ІФЕ-223/2021 з 102730,0 кВт/год до 65872,0 кВт/год після укладення вказаних додаткових угод.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що:
- позивач намагається використати приватно-правову конструкцію позову про визнання правочинів недійсними не з метою захисту своїх цивільних прав та інтересів, а з метою уникнення наслідків власних господарських рішень, адже сама лише зміна економічної доцільності правочину не є підставою для судового захисту, з метою повернення коштів, сплачених за фактичне споживання електричною енергією, що прямо суперечить завданню господарського судочинства;
- зміна ціни електричної енергії за спірними правочинами була обумовлена сукупністю вищезазначених факторів та є пропорційною ринковим умовам і такою, що відповідає принципам функціонування ринку електричної енергії;
- довідки та експертні висновки Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку;
- будь-яких заперечень щодо обґрунтованості наданих довідок, як і зауважень щодо їх невідповідності ринковій ситуації чи періодам, що підлягають обгрунтуванню, Споживачем заявлено не було;
- у разі задоволення позову, повернення коштів Позивачу призведе до безпідставного збагачення Позивача, оскільки він отримав товар (електроенергію) та водночас претендує на повернення сплачених за таку електричну енергію коштів;
- позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом;
- 23 червня 2026 року в офіційному друкованому виданні Верховної Ради України - газеті «Голос України» № 122 - було оприлюднено новий Закон України № 4888-IX від 27.05.2026 «Про публічні закупівлі», пунктом 7 якого встановлено, що положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII у редакції цього Закону застосовуються до правовідносин у сфері публічних закупівель, що виникли з дня набрання чинності Законом України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки недійсності правочину. Згідно з частиною першою цієї статті недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною (ч. 2 ст. 216 Цивільного кодексу України).
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Згідно з частиною четвертою вказаної статті правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Відповідно до частини п`ятої наведеної статті вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Суд зазначає, що сторони уклали договір за результатами проведення процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який встановлює правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договори про закупівлю укладаються з урахуванням норм Цивільного та Господарського кодексів України, а також з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами 1, 2, 3 ст.632 Цивільного кодексу України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Згідно з частинами 3, 4 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст.714 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Статтею 691 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки (частини перша, друга ст.334 Цивільного кодексу України).
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Отже, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Ураховуючи положення Закону України "Про публічні закупівлі", ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Сторони під час дії договору про закупівлю можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених ст. 652 Цивільного кодексу України та п. 2 ч. 5 статті 41 цього Закону. Загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22.
У справі, що розглядається, судом встановлено, що позивач, який мав право на отримання товару по ціні, визначеній в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції відповідача про збільшення ціни підписав додаткові угоди, внаслідок чого ціна збільшилася сумарно більше ніж на 10% + відсотків, а обсяг поставки товару за договором істотно зменшився.
Як вбачається з матеріалів справи, необхідність укладення оспорюваних додаткових угод до договору обґрунтована відповідачем коливанням ціни товару на ринку, на підтвердження чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Трейд Груп" надавались цінові довідки Харківської торгово-промислової палати від 11.05.2021 №1089/21, від 10.08.2021 №1826/21, від 28.08.2021 №2023/21, від 16.09.2021 №2216/21, від 20.09.2021 №2273/21, від 22.10.2021 №2642/21, від 10.11.2021 №2847/21, від 16.11.2021 №2909/21 та від 14.12.2021 №3127/21.
Разом із тим, чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).
Судом встановлено, що вищенаведені цінові довідки Харківської торгово-промислової палати не містять точної інформації про коливання цін на електричну енергію як на момент звернення відповідача із листами-пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод.
Отже, вказані вище цінові довідки Харківської торгово-промислової палати не можуть слугувати належним документальним підтвердженням підвищення ціни на електричну енергію, оскільки вони не відображають коливання ринкової ціни в діапазоні між датами укладення договору та відповідних спірних додаткових угод до нього.
Суд зазначає, що незважаючи на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме відповідного до зміни ціни в договорі факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 по справі № 913/166/19.
Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі".
Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.
Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст.13 Цивільного кодексу України).
У справі, що розглядається, судом встановлено, що позивач, який мав право на отримання електричної енергії за ціною, визначеною в укладеному сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо пропозиції відповідача про збільшення ціни підписав додаткові угоди №№ 1-10, внаслідок чого ціна за товар збільшилася на 117,9%, а обсяг істотно зменшився з 102730,0 кВт/год до 65872,0 кВт/год після укладення зазначених додаткових угод.
Це призвело до повного нівелювання результатів відкритих торгів.
Поряд з цим, суд не погоджується з доводами позивача про наявність підстав для визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 24.05.2021, оскільки вказаною додатковою угодою ціна на товар змінилась на 4,6%, що не суперечить вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Поряд з цим, іншими додатковими угодами №№ 2-10 сторонами змінено ціну товару більше ніж на 10%, що, у свою чергу, є підставою для визнання недійсними вказаних додаткових угод.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а тому недійсність спірних додаткових угод не означає, що між сторонами відсутні договірні відносини, оскільки між ними укладено договір, а тому зобов`язання є договірними. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №927/550/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19.
У ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами глави 54 Цивільного кодексу України "Купівля-продаж".
Доказів поставки товару на всю суму здійсненої оплати, відповідачем до матеріалів справи не надано.
Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у сумі 93 662,84 грн сплачених за товар, який так і не був поставлений відповідачем, підлягають задоволенню на підставі ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.
Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.
При цьому відмова у визнанні недійсною додаткової угоди № 1 від 24.05.2021 не впливає на обґрунтованість заявленої до стягнення суми, оскільки, як вбачається з розрахунку позовних вимог, переплата за таким правочином (угода № 1) відсутня. Крім того, відповідачем не надано контррозрахунку суми позовних вимог.
За таких обставин, беручи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 993,60 грн (1 331,20 грн за часткове задовоелння вимог немайнового характеру та 2 662,40 грн за задоволення вимог майнового характеру).
Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 22.07.2021, № 3 від 22.09.2021, № 4 від 24.09.2021, № 5 від 01.10.2021, № 6 від 22.10.2021, № 7 від 03.11.2021, № 8 від 19.11.2021, № 9 від 22.11.2021, № 10 від 16.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу № ІФЕ-223/2021 від 09.04.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Коломийської міської ради "Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" (78200, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Коломия, вул. В. Чорновола, 32, код 39007143) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (01010, м. Київ, Печерський р-н, вул. І. Мазепи, буд. 6, код 36716332).
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП" (01010, м. Київ, Печерський р-н, вул. І. Мазепи, буд. 6, код 36716332) на користь Комунального некомерційного підприємства Коломийської міської ради "Коломийський міський центр первинної медико-санітарної допомоги" (78200, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Коломия, вул. В. Чорновола, 32, код 39007143) грошові кошти у розмірі 93 662,84 грн (дев`яносто три тисячі шістсот шістдесят дві грн 84 коп.), 3 993,60 грн (три тисячі дев`ятсот дев`яносто три грн 60 коп.) судового збору.
4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11.09.2026.

Суддя О.Г. Удалова