ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/7562/26
Провадження № 33/819/135/26
Головуючий в суді І інстанції Валігурська Л.В.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року   м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,
при секретарі Іванцовій Ю.С.,
за участю захисника Петряєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Петряєва Володимира Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іржавець Носівського району Чернігівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.
На підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, під час виконання військового завдання із стримування збройної агресії рф на території України, в умовах особливого періоду (воєнного стану), 09.05.2026 близько 18:25 години під час перевірки персоналу в місці тимчасового проживання особового складу підрозділу в АДРЕСА_2 , був виявлений в місці тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_1 прикордонного загону з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах з ротової порожнини, почервоніння очей. За результатами огляду, здійсненому в медичному закладі встановлено наявність алкогольного сп`яніння.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 20.1 Кодексу поведінки працівника, до функціональних обов`язків, яких належить управління кордонами, затвердженого наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 №330/151/809/434.
Вказані дії ОСОБА_1 суд кваліфікував за ч.3 ст.172-20 КУпАП, як виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись із постановою суду, захисник Петряєв В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник Петряєв В.В. зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки при її винесенні не були повно і всебічно досліджені обставини справи. 
Вказує, що згідно протоколу та пояснень свідків ОСОБА_1 перебував за місцем свого проживання, АДРЕСА_1 , що не є місцем дислокації ВЧ, тобто ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані. В протоколі зазначається місце тимчасової дислокації квартира в якій ОСОБА_1 тимчасово мешкає з дозволу своїх знайомих. Відношення до території військових частин та військових об`єктів не має. ОСОБА_1 у вказаній квартирі знаходився на відпочинку, зброю здав та до службових обов`язків та виконання завдань в цей період не залучений. 
Крім того вказує, що відповідно до Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення протокол складається особою, якій надано таке право, у разі виявлення нею фактів вчинення військовослужбовцями військових адміністративних правопорушень. Проте в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 має право складати протокол по відношенню до ОСОБА_1 . 
Також зазначає, що з протоколу який міститься в матеріалах справи вбачається, що в ньому відсутні повні анкетні дані свідків, а також відсутні підписи у протоколі. Освідування проводилось в медичному закладі без застосування відео фіксації, оскільки відеоматеріали не було залучено до матеріалів справи. Тобто, в даному випадку, процедура освідування на стан алкогольного сп`яніння проводилась з порушенням норм законодавства без відеофіксації та без участі двох свідків, так як свідки не підписували протокол.

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
Адвокат Петряєв В.В. підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09.06.2026 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
ОСОБА_1 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, однак в судове засідання не з`явився. Заяв, клопотань про забезпечення його участі в апеляційному провадженні чи відкладення судового засідання на адресу апеляційного суду не надходило.
Захисник Петряєв В.В. не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Мотиви суду
Щодо законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Для забезпечення виконання вказаних завдань, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:
- чи було вчинено адміністративне правопорушення;
- чи винна дана особа в його вчиненні;
- чи підлягає вона адміністративній відповідальності;
- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність;
- чи заподіяно майнову шкоду;
- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу;
- з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясування наведених обставин проводиться на підставі оцінки доказів, яке здійснюється за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається із матеріалів провадження, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №293626 від 10 травня 2026 року, 09 травня 2026 року близько 18:25 год. в ході перевірки персоналу заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_2 ) з морально-психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_3 в місці тимчасового проживання особового складу підрозділу в АДРЕСА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено старшого солдата ОСОБА_4 , який під час виконання військового завдання із стримування збройної агресії російської федерації на території України, в умовах особливого періоду (військового стану) в місці тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 (з.м.д. АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з. АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_2 ), перебував з явними ознаками вживання алкогольних напоїв, про що свідчив характерний запах з ротової порожнини, почервоніння очей. 
Того ж дня, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння старшого солдата ОСОБА_1 було доставлено до Комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради для встановлення наявності стану алкогольного сп`яніння та запропоновано добровільно пройти медичний огляд, на що останній погодився.
Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується «Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1563/В від 09.05.2026 року виданий КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР, за результатами огляду «перебуває у стані алкогольного сп`яніння, алкотест о 19.46 09.05.2026 р. – 1,76 проміле, о 20.06 09.05.2026 – 1,68 проміле». 
Своїми діями ОСОБА_5 порушив ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ та п.20.1 Кодексу поведінки працівника, до функціональних обов`язків яких належить управління кордонами, затвердженого наказом МВС, МЗС, МФУ, АДПСУ від 05.07.2011 року №330/151/809/434, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Свідками вчиненого правопорушення в протоколі зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, матеріали провадження свідчать, що особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо вчинення адміністративного правопорушення надано:
- протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №293626 від 10 травня 2026 року (а.п.4);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 травня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на час огляду 09.05.2026 року о 19:46 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,76 проміле, о 20:06 год. 1,68 проміле;
- копію паспорта гр. ОСОБА_1 ;
- копію військового квитка ОСОБА_1 ;
- копію службового посвідчення старшого солдата ОСОБА_1 ;
- пояснення ОСОБА_1 від 10.05.2026, за якими показав, що 09.05.2026 у відсипний день, після наряду перебував на місці тимчасової дислокації, приблизно в 17 год. 09.05.2026 вживав спиртні напої, а саме 1,0 літр алкогольного напою «пиво». Під час встановлення факту вживання ним спиртних напоїв, в медичному закладі, стало відомо, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив результат Алкотест №1 19.46 09.05.2026 – 1,76 проміле, алкотест №2 20.06 09.05.2026 – 1,68 проміле. Зазначив, що провину свою визнає;
- заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі від 10.05.2026, провину визнає в повному обсязі; 
- копію пояснення інспектора прикордонної служби ОСОБА_6 від 10.05.2026;
- копію пояснення фельдшера ОСОБА_7 від 10.05.2026;
- витяг з книги штатно-посадового обліку особового складу шостої прикордонної застави від 10.05.2026;
- копію рапорта начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_8 від 10.05.2026;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР від 09.06.2026, відповідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння Алкотест №1 19.46 09.05.2026 – 1,76 проміле, алкотест №2 20.06 09.05.2026 – 1,68 проміле;
- копію наказу про організаційні заходи щодо протидії у НОМЕР_1 прикордонному загоні військовим адміністративним правопорушенням у 2026 році, яким визначено перелік осіб, уповноважених на складання протоколів та оформлення матеріалів про військовій адміністративні правопорушення;
- службову характеристику старшого солдата ОСОБА_1 . 
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції надавши оцінку доказам, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Чинні процесуальні норми КУпАП порівняно із кримінальним процесуальним законодавством не передбачають критерії оцінки доказів як то належність, допустимість, достовірність та достатність.
В той же час безсумнівно, докази мають бути отримані у порядку встановленому законом та прямо чи непрямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі.
Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Надавши оцінку наявним в матеріалах провадження доказам у відповідності із доводами апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах провадження докази, що враховані судом першої інстанції, в повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості. При цьому сукупності зазначених доказів достатньо для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Так, адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За змістом ч. 1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, який востаннє продовжено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28.04.2026 № 4857-IX з 05 години 30 хвилин 04.05.2026 строком на 90 діб, до 02.08.2026.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до ст.16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, серед іншого, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №293626 від 10 травня 2026 року, вбачається, що 09 травня 2026 року близько 18:25 год. в ході перевірки персоналу заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_2 ) з морально-психологічного забезпечення капітаном ОСОБА_3 в місці тимчасового проживання особового складу підрозділу в АДРЕСА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено старшого солдата ОСОБА_4 , який під час виконання військового завдання із стримування збройної агресії російської федерації на території України, в умовах особливого періоду (військового стану) в місці тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 (з.м.д. АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з. АДРЕСА_2 ) НОМЕР_1 прикордонного загону (Військової частини НОМЕР_2 ), перебував з явними ознаками вживання алкогольних напоїв, про що свідчить характерний запах з ротової порожнини, почервоніння очей та був доставлений до КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР для встановлення факту алкогольного сп`яніння. В результаті огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1563/В від 09.05.2026 року, за результатами огляду «перебуває у стані алкогольного сп`яніння, алкотест о 19.46 09.05.2026 р. – 1,76 проміле, о 20.06 09.05.2026 – 1,68 проміле».
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.
Вказаний протокол за своїм змістом відповідає положенням ст.256 КУпАП та складений уповноваженою особою – начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д. АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 (з м.д. АДРЕСА_2 ), військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 . 
Наявність у вказаної особи повноважень на складання протоколу підтверджується зокрема копією наказу «Про організаційні заходи щодо протидії у НОМЕР_1 прикордонному загоні військовим адміністративним правопорушенням у 2026 році», підписантом якого вказаний в.о. начальника НОМЕР_1 прикордонного закону полковник ОСОБА_10 , відповідно до п. 3.6 якого начальники прикордонних застав першої та другої прикордонних комендатур та їх заступники або осіб, які виконують їх обов`язки на підставі п. 14 ч. 1 ст. 255 КпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 172-20 КУпАП (а.п.31-34).
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає безпідставними посилання апеляційної скарги захисника на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_11 повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №293626 від 10 травня 2026 року є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом, до протоколу додані його письмові пояснення з підписом, з яких вбачається, що приблизно в 17 год. 09.05.2026 вживав спиртні напої, а саме 1,0 літр алкогольного напою «пиво» і що він повністю визнає свою вину.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на невідповідність протоколу вимогам Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Служби зовнішньої розвідки України 14.08.2018 №300, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вона стосуєтсья лише порядку складання протоколів про адміністративні правопорушення стосовно військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, тоді як ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді у Державній прикордонній службі України.
Згідно з положеннями ст.256 КУпАП Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Зазначені положення закону кореспондуються із приписами підзаконних нормативних актів.
Так, відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Таким чином чинні положення законодавства не висувають імперативної вимоги щодо обов`язкової наявності у змісті протоколу про адміністративне правопорушення підпису свідків.
В апеляційній захисник зазначає лише про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення підписів свідків, однак сторона захисту не наводить будь-яких аргументів, які б ставили під сумнів присутність свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та фіксації результатів такого огляду, а також правдивість показань зазначених свідків.
У той же час, у даному випадку, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні пояснення ОСОБА_1 , ні матеріали справи взагалі не містять будь-яких зауважень щодо викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей. Також до протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення зазначених у протоколі свідків, а також висновок щодо результатів медичного огляду, які підписані свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, як відомості, що наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в інших письмових доказах.
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються і іншими доказами, зокрема витягом з книги штатно-посадового обліку особового складу шостої прикордонної застави від 10.05.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 є військовослужбовцем (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 09 травня 2026 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував станом на час огляду 09.05.2026 року о 19:46 год. у стані алкогольного сп`яніння 1,76 проміле, о 20:06 год. 1,68 проміле.
Також відповідні обставини підтверджені і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили факт виїзду з ОСОБА_1 до медичного закладу для здійснення його огляду на стан сп`яніння. За результатами огляду в медичному закладі встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання захисника в апеляційній скарзі щодо перебування ОСОБА_1 за місцем проживання, а не за місцем дислокації ВЧ суд апеляційної інстанції вважає непереконливими, оскільки в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що перебував на місці тимчасової дислокації, де і вживав спиртні напої.
Також слід зазначити, що відповідно до п. 14 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Як вже зазначалось вище, згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, в тому числі, під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою.
Слід зазначити, що військовослужбовець ОСОБА_1 виконує військовий обов`язок перебуваючи в зоні активних бойових дій (місце дислокації населений пункт АДРЕСА_2 ), де в будь-який момент часу може залучатись до виконання бойового завдання. В цей же час, ОСОБА_1 , вживаючи алкогольні напої, до показника 1,76 промілє, мав би усвідомлювати, що це унеможливлює виконання ним бойових завдань, виконання ним своїх обов`язків, в зоні активних бойових дій. 
Таким чином, аналізуючи системно діюче законодавство, можна дійти висновку про те, що військовослужбовець не має здійснювати будь-яких дій, які б завадили йому виконувати свої службові військові обов`язки в умовах особливого періоду. 
Зважаючи на вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції з приводу того, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби і поза межами військової частини або тимчасового місця її дислокації, що з огляду на диспозицію ст. 172-20 КУпАП, не виключає можливості притягнення до адміністративної відповідальності. 
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 перебував у квартирі на відпочинку і не перебував на території ВЧ та до виконання завдань в цей період не був залучений, суд вважає непереконливими, оскільки матеріли провадження не містять відомостей про увільнення 09 травня 2026 року ОСОБА_1 від обов`язків військової служби чи перебування його в цей час у відпустці.
Згідно системного аналізу чинного законодавства та статутів Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, військовослужбовець, перебуваючи в зоні бойових дій, зобов`язаний постійно бути готовим до виконання наказів чи розпоряджень командира, які можуть надійти в будь-який час.
Так, відповідно положень Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, дія якого поширюється також на військовослужбовців Державної прикордонної служби України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати ОСОБА_12 своєї частини.
Заходи, пов`язані із забезпеченням бойової та мобілізаційної готовності військової частини, виконуються за наказом її командира в будь-який час доби.
Таким чином перебування ОСОБА_1 за місцем тимчасової дислокації в АДРЕСА_2 не звільняло його від обов`язків військової служби та не наділяло правом на вживання алкогольних напоїв. 
Посилання захисника Петряєва В.В. в апеляційній скарзі на те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з порушенням норм законодавства, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Згідно з положеннями статті 266-1 КУпАП, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Зазначена загальна процедура проведення огляду військовослужбовця передбачена й Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року №32.
Відповідно до вказаного положення огляд проводиться:
уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;
лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних у закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби.
Лікар, що проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу військовослужбовця/військовозобов`язаного.
Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд військовослужбовця/військовозобов`язаного, складає за його результатами акт медичного огляду та висновок.
Із матеріалів справи слідує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено лікарем в КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР за участю двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.п.14 - зворот) та його результати оформлено у відповідності до вимог «Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду», що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32.
Складений лікарем висновок за результатами огляду в установленому законом порядку військовослужбовцем не оскаржений (пункт 15 Порядку).
За наведеного, апеляційний суд не вбачає порушень в проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
З огляду на вищевикладене, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За наведеного апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції на підставі доводів апеляційної скарги.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає обставинам скоєного адміністративного правопорушення та особі ОСОБА_1 , стягнення накладене в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП. Апеляційна скарга не містить доводів стосовно застосованого судом першої інстанції стягнення.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника адвоката Петряєва В.В. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Петряєва Володимира Вікторовича залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 09 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.І.Коровайко