КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 758/17397/25 Головуючий у 1 інстанції: Ларіонова Н.М. Провадження № 33/824/4199/2026 Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року 

Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гурського Віталія Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України,
в с т а н о в и л а:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 961,8866 грн., що становить 150 відсотків несплаченої суми митних платежів. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1.27 липня 2026 року подав апеляційну скаргу,а також порушив питання поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що копія оскаржуваної постанови була надіслана на електронну адресу захисника ОСОБА_1. лише 17 лютого 2026 року.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року була прийнята за відсутності ОСОБА_1 . Відповідно до довідки про доставку електронного листа копія постанови Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року була надіслана і доставлена на електронну адресу ОСОБА_1 та його захисника 17 липня 2026 року.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що визначені захисником ОСОБА_1. причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними і строк підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 інкриміновано конкретну форму діяння, а саме заявлення в митній декларації та надання митному органу неправдивих відомостей щодо країни походження товару саме з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів. Така кваліфікація містить спеціальну мету і вимагає доказів умислу. Разом з тим, у матеріалах справи немає доказів, що ОСОБА_1 знав про недостовірність декларації-інвойсу № GAZ0410184 на момент митного оформлення, передбачав донарахування спеціального мита, бажав зменшити платежі або діяв у змові з експортером, продавцем чи митним брокером. Висновок про умисел зроблено лише з того, що ОСОБА_1 обіймав посаду директораТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ». Захисник звертає увагу, що митну декларацію подавав агент з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 . Суд не встановив, що ОСОБА_1 особисто заповнював декларацію, вносив до неї відомості про походження, складав чи змінював декларацію-інвойс, давав брокеру вказівку подати завідомо неправдиві відомості. Під час митного оформлення агенту з митного оформлення були надані отримані від продавця та відправника документи - декларацію-інвойс уповноваженого експортера, контракт, CMR і паспорт якості № B22-17 UKR, виданий UAB «GAZIMPEKSAS» на підставі сертифіката лабораторії виробника OrlenLietuva. Відповідно до умов контракту продавець постачав паливо виробництва держав ЄС та гарантував відповідне походження. На час поставки UAB «GAZIMPEKSAS» мав чинний статус уповноваженого експортера. За наведеною самою митницею інформацією авторизацію було відкликано лише з 20.11.2023, тобто більш як через рік після митного оформлення. Декларація-інвойс не визнана підробленою, її було складено експортером і прийнято митним органом під час оформлення. ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» не мало передбаченої законом фізичної або технічної можливості перевірити внутрішні первинні документи литовського експортера, увесь ланцюг придбання, виготовлення або переробки товару. Саме експортер, а не покупець чи його директор, був зобов`язаний на вимогу митних органів держави експорту підтвердити походження товару. Подальше непідтвердження преференційного походження означає лише відсутність достатніх документальних підстав для застосування преференції після перевірки. Воно не тотожне доведенню того, що товар не походив із держави ЄС, і тим більше не доводить, що ОСОБА_1 знав про це у серпні 2022 року. Енергетичною митницею не було встановлено іншої країни походження товару та не надано доказів обізнаності про це ОСОБА_1 . А тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_1. підтримав апеляційну скарги та просить її задовольнити.
Представник Енергетичної митниці заперечує наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1. і представника Енергетичної митниці, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять достатньо фактичних даних про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбаченому ст. 485 МК України.
Апеляційний суд не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції.
На розгляд суду наданий протокол про порушення митних правил № 0472/UA903000/2025 від 25 червня 2025 року, складений головним державним інспектором оперативного відділу управління боротьби з контрабандою та порушення митних правил Енергетичної митниці Арнаутовою К.В. , яким встановлено, що 13.09.2022 ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» (50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Гурова Вадима, буд. 11, кв. 121, код ЄДРПОУ 44637774) здійснювало зовнішньоекономічну діяльність з імпорту товару «Скраплений вуглеводневий газ» (далі - товар) у кількості 19900 кг за митною декларацією типу «ІМ 40 ЕА» № UA903040/2022/ 007256 (далі - МД) , відповідно до договору від 25.03.2022 №25/03-2022, укладеного з компанією PPS Groups.r.o. (Sazovicka 457/20 155 21 Praha 5, CzechRepublic). Заявлена митна вартість товару склала 539 187,76 грн.
Поставка товару відбувалася в рамках зовнішньоекономічного контракту від 25.03.2022 №25/03-2022, укладеного між ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ», в особі директора ОСОБА_1 , та чеського підприємства PPS Groups.r.o. (Sazovicka 457/20 155 21 Praha 5, CzechRepublic), в особі директора Світлани Стрихи . Відправником товару було литовське підприємство JOINT-STOCK COMPANY "GAZIMPEKSAS" (KONSTITUCIJOS PR.4A, VILNIUS, LT-09308, LITHUANIA).
До митного контролю та митного оформлення вказаного товару були надані документи, передбачені ст. 335 МК України, зокрема:
- рахунок від 12.09.2022 № 380782022;
- декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 12.09.2022 № GAZ 0410184;
- CMR від 12.09.2022 BL/6A №1089992;
- паспорт якості від 08.08.2022 № B 22-17 UKR;
- зовнішньоекономічний контракт від 25.03.2022 №25/03-2022.
Відповідно до наданих відомостей, за МД було сплачено: мито у розмірі 0,00 грн (за ставкою 0 %); акцизний податок 0,00 грн (за ставкою 0 Євро за 1000 літрів); ПДВ - 37 743,14 грн (за ставкою 7%).
Декларування товарів здійснювалось агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 на підставі договору від 08.02.2022 №08/02.Відповідно до вимог частини 2 статті 44 МК України (відповідно до редакції від 17.08.2022, яка була чинна на момент митного оформлення) у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару, щодо ввезення якого в Україну застосовується кількісні обмежень (квот), інших заходів економічного характеру, що змінюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багато сторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в митного органу є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України.
Положеннями частин 2 і 3 статті 48 МКУкраїни (в редакції від 17.08.2022, яка була чинна на момент митного оформлення) передбачено, що товари, походження яких достовірно не встановлено, випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати ввізного мита за повними ставками Митного тарифу України.
У разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне, спеціальне або додатковий імпортний збір), такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запровадження спеціального мита на окремі товари походженням з російської федерації, що ввозяться на митну територію України» від 17.08.2020 № 719 (далі - постанова Кабінету Міністрів України №719) встановлено спеціальне мито на товари походженням з російської федерації, незалежно від інших видів мита у відсотках до митної вартості товарів. А саме, для газів скраплених за кодами згідно з УКТЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00 та вуглеводнів з кодом згідно з УКТЗЕД 2901 10 00 10, що ввозяться на митну територію України в режимі імпорту - 3 %.
Цією ж Постановою Кабінету Міністрів України № 719 визначено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовується спеціальне мито, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати спеціального мита за визначеними ставками.
Згідно пунктів 6 та 7 частини 3 статті 335 МКУкраїни у вставленому цим кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особовою зазначаються відомості про документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень) у випадках, передбачених МКУ, надаються документи, що підтверджують країну походження товару.
З метою підтвердження заявленої в графі 34 МД країни походження товару (Європейський союз) ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» до митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 12.09.2022 № GAZ 0410184, відомості про яку внесені до графи 44 МД.
Враховуючи вищезазначене, митне оформлення заявленого товару ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» за МД здійснено без застосування спеціальних заходів, а саме зі звільненням від сплати спеціального мита.
Згідно з частиною 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
05.09.2025 року Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил отримано службову записку Управління проведення митного аудиту № 19/19-03/5254 з додатками.
Відповідно до вказаної службової записки та додатків до неї посадовими особами Управління проведення митного аудиту Енергетичної митниці в період з 21.04.2025 по 22.04.2025 була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОПАНІ» щодо дотримання вимог законодавства України з питань митної справи під час ввезення товарів на митну територію України у 2022 році, на підставі ст.ст. 345, 346, 347, 349 МК України та наказу Енергетичної митниці від 19.03.2025 № 46.
За результатами, проведеної документальної планової невиїзної перевірки ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ», посадовими особами Енергетичної митниці складений акт від 05.05.2025 №15/25/7.6-19/44637774 (далі- Акт) та податкові повідомлення-рішення від 18.06.2025 №№UA903000202528, UA903000202529.
Відповідно до Акту від 05.05.2025 №15/25/7.6-19/44637774 згідно з наданої уповноваженим органом країни відправлення інформації преференційне походження вказаних в декларації-інвойсі товарів (Європейський Союз) , складеної уповноваженим (схваленим) експортером від 13.09.2022 № GAZ 0410206, не підтверджено.
Таким чином, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 12.09.2022 № GAZ 0410184 декларація-інвойс, не може розглядатися як документ, що підтверджує походження товарів, відповідно нарахування спеціального мита у розмірі 3% (16 175,63 грн.) було обов`язковим. Крім цього, порядок визначення бази оподаткування ПДВ для товарів, які ввозяться на митну територію України, послуг, які поставляються нерезидентами на митній території України визначено ПК України.
Відповідно до пункту 190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування ПДВ для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МКУ, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. Враховуючи, що мито є однією із складових бази оподаткування ПДВ, а спеціальне мито не було застосоване, відповідно до інформації, зазначеної в графі 47 МД, зазначене спричинило невірний розрахунок ПДВ. Таким чином, за МД мало бути сплачено ПДВ у сумі 38 875,43 грн, що на 1 132,29 грн. менше ніж фактично надійшло до Державного бюджету.
Згідно з пунктом 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України бо території вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів та предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.
Враховуючи те, що країна походження товару не підтверджена, зазначені дії призвели до недоборів митних платежів у розмірі 17 307,92 грн, а саме: спеціального мита -16 175,63 грн, ПДВ - 1 132,29 грн. (№ з/п. 1 додаток 11 до Акту)
Енергетична митниця з метою отримання пояснень та документального підтвердження заявленої в МД країни походження листом від 03.03.2025 № 7.6-3/19-02/13/964 звернулася до компанії ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ».
В своїх поясненнях підприємство ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» причин щодо несплати спеціального мита не надало.
Статтею 278 МКУкраїни встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Частиною 2 статті 293 МКУкраїни передбачено, що особою, на яку покладається обов`язок зі сплати донарахованих митних платежів - грошового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.
Відповідно до інформації, що міститься у ПІК «Податковий блок», керівником ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» станом на момент митного оформлення був гр. України ОСОБА_1 . До Енергетичної митниці ОСОБА_5 на запрошення від 25.09.2025 № 7.6-3/20/10/3963 не з`явився, жодних клопотань про перенесення на іншу дату та/чи його пояснення по суті справи до митниці не надходили.
Відповідно до частини 2 статті 459 МКУкраїни суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
За висновком митного органу, в діях керівника ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил, відповідальність за які передбачена ст.485 МК України, а саме вчинення дій, спрямованих на заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів неправдивих відомостей щодо країни походження товару та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, що призвело до недоборів митних платежів у розмірі 17 307,92 грн. (спеціальне мито - 16 175,63 грн, ПДВ - 1 132,29 грн.).
На підтвердження вини  ОСОБА_1 до протоколу про порушення митних правил № 0472/UA903000/2025 від 25 червня 2025 року було надано товаросупровідні документи, інвойси, міжнародні автонакладні CMR, коносаменти, сертифікати відповідності, паспорти якості, специфікації виробника та фінансово-банківські документи, а саме, виписки, платіжні доручення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані документи не можуть бути підставою для притягнення  ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченихст. 485 МК України. 
Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).
Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Наведені дії охоплюють об`єктивну сторону правопорушення, тобто зовнішній прояв протиправної поведінки, яка порушує встановлений порядок митного оформлення товарів, завдає шкоди інтересам держави та створює перешкоди для належного адміністрування податків і зборів.
Суб`єктивна сторона такого правопорушення характеризується наявністю прямого умислу: особа усвідомлює, що її дії суперечать вимогам митного законодавства, передбачає настання наслідків у вигляді ненадходження платежів до бюджету, і цілеспрямовано прагне досягти саме такого результату, зокрема через подання завідомо недостовірної інформації або використання схем приховування істотних даних про товар.
Таким чином, для кваліфікації діяння за статтею 485 МК України, має бути встановлена сукупність об`єктивної та суб`єктивної сторін: тобто факт вчинення дій, які порушують митні правила, та наявність у правопорушника умислу ухилитися від повної та законної сплати митних платежів.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Отже, при складанні протоколу про порушення митних правил враховуються ознаки складу правопорушення, які мають узгоджуватись з диспозицією статті, до відповідальності за якою притягується особа. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Частиною 1 ст. 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Як вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення товарів за поставками, що були предметом перевірки, а також на запит Енергетичної митниці №7.6-3/19-02/13/964 від 03.03.2025 р. було надано весь необхідний перелік документів, що підтверджують походження ввезених товарів з ЄЄ.
Ввезення ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ» на митну територію України газу скрапленого вуглеводного за митною декларацію відбувалось в межах поставок за контрактом №25/03-2022 від 25.03.2022 р., укладеним між «PPS Groups.r.o.» Чешська Республіка (продавець) та ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ПЕТРОЛЕУМ КОМПАНІ»(покупець).
Предметом контракту №25/03-2022 від 25.03.2022 р. було визначено газ скраплений вуглеводний та дизельне паливо виробництва країн: Латвія, Литва, Чехія, Польща, Норвегія. Тобто за вказаним контрактом продавцем відвантажувалось покупцю відповідне паливо, виключно виробництва країн ЄЄ. Контрактом сторони визначили, що експортер продукції, на яку поширюється дія цього документа, заявляє, що, за винятком випадків, коли чітко зазначено інше, ця продукція має преференційне походження з ЄС. 
Під час митного оформлення було надано декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером від 12.09.2022 № GAZ 0410184, та паспорт якості від 08.08.2022 № B 22-17 UKR.
При цьому Енергетичною митницею не було надано доказів на підтвердження підробки вказаних документів та наявності у ОСОБА_1 умислу на заявлення в митній декларації відомостей щодо країни походження товару та надання митному органу документів, що містять такі відомості, з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 не здійснював жодних дій, пов`язаних зі складанням чи оформленням будь-яких митних декларацій.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною 8 ст. 257 МК України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, у тому числі: відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; відомості про найменування країн відправлення та призначення; відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 266 МК України у редакції до внесення змін згідно Закону № 3926-IX від 22.08.2024, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Згідно з ч. 5 ст. 266 МК України у редакції до внесення змін згідно Закону № 3926-IX від 22.08.2024, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Таким чином, власник товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.
Як вбачається з матеріалів справи, декларування товару здійснювалося не  ОСОБА_1 , а фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 . Тобто, в даному випадку, обов`язки декларанта при здійсненні митного оформлення покладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 . ОСОБА_1 дії щодо декларування товару не здійснював. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції постанова Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника Гурського Віталія Степановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
Скасувати постанову Подільського районного суду міста Києва від 14 липня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.