Дата документу 07.08.2026 Справа № 332/3770/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 332/3770/25  Головуючий у І інстанції: Марченко Н.В.
Провадження № 22-ц/807/1474/26 Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого Полякова О.З.,
суддів Кочеткової І.В.,
Мінгазова Р.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2026 року про відмову у виправленні описки в рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Сердюченка Володимира Володимировича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И Л А: 

У липні 2026 року ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Сердюченка В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Рішенням від 13 листопада 2025 року Заводський районний суд м. Запоріжжя позов задовольнив. 
Розірвав шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24.04.2021 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за актовим записом № 111.
У березні 2026 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення описки в судовому рішенні, в якій просила суд виправити технічну описку, допущену в судовому рішенні у справі № 332/3770/25.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2025 року мітить описку, оскільки суд неправильно зазначив по батькові спільної дитини сторін – ОСОБА_3 . Суд вказав « ОСОБА_4 » тоді як правильне по батькові дитини « ОСОБА_5 », що підтверджується нотаріально засвідченою копією свідоцтва про народження.
Ухвалою від 31 березня 2026 року Заводський районний суд м. Запоріжжя відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2025 року.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2026 рокута постановити нову ухвалу про задоволення заяви.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відмовивши у виправленні описки, суд першої інстанції порушив не тільки норми матеріального та процесуального права, а й права малолітньої дитини.
Позиція суду є абсурдною, оскільки ім`я особи, до якого входить по батькові, є її ключовим ідентифікатором в юридичному плані. Виправлення по батькові дитини не змінить суті судового рішення, а є критично важливим для ідентифікації дитини, відносно якої це рішення створює правові наслідки. Залишення рішення суду в такому вигляді створює ситуацію, коли одна й та сама дитина в різних реєстрах та документах матиме різне по батькові. Це не просто «технічний нюанс», а пряма перешкода в реалізації прав дитини на отримання спадщини, оформлення документів для виїзду за кордон та підтвердження родинних зв`язків у майбутньому.
Ухвалою Запорізький апеляційний суд відкрив апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою та призначив справу до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 19 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Відзивів від осіб, які беруть участь у справі, на вищезазначену апеляційну скаргу не надійшло, що в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.
За приписами п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені у статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.
Відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції виходив з того, що у другому абзаці описової частини судового рішення викладено доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, а не встановлені судом обставини, що не є опискою в розумінні ст. 269 ЦПК України. Тому відсутні підстави для виправлення по батькові дитини ОСОБА_3 з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », адже ця помилка, допущена позивачем при викладені змісту позовної заяви та описі позовних вимог.
Колегія суддів вважає такий висновок помилковим з огляду на таке.
Суд першої інстанції встановив, підтверджено матеріалами справи та не заперечували сторони, що рішенням від 13 листопада 2025 року Заводський районний суд м. Запоріжжя задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Розірвав шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24.04.2021 Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро) за актовим записом № 111.
Другий абзац описової частини вищезазначеного рішення суду містить інформацію про те, що сторони мають неповнолітню доньку – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Колегія суддів зауважує, що рішення суду – це акт правосуддя, що направлений на ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, в описовій частині рішення зазначається стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Чинне процесуальне законодавство передбачає, що судове рішення повинно бути зрозумілим, точним.
Помилки в тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив судове рішення.
Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо).
Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, значення дат та строків тощо.
Для наявності підстав для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 524/1970/21, не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності щодо: встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо); технічних помилок (тобто таких, що виникли в процесі виготовлення тексту рішення). Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.
За матеріалами цієї справи, у липні 2025 року ОСОБА_2 в особі представника – адвоката Сердюченка В.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому, зокрема, зазначено, що у відповідача є дитина – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 13.12.2022 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян змінено інформацію про батька дитини на ОСОБА_2 відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Дитині змінено прізвище на ОСОБА_8 , а по батькові змінено на ОСОБА_5 . На підтвердження вказаних обставин до позову додано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00038060813 від 06.01.2023 (а.с. 1-2, 17-19).
Крім того, до своїх письмових пояснень від 12.09.2025, ОСОБА_1 надала нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с. 36-40).
Оскаржувана ухвала містить посилання на п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якого, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Однак, суд першої інстанції неуважно дослідив матеріали позовної заяви, не врахував пояснень відповідача, поданих під час розгляду справи, і не проаналізував повною мірою доводів заяви про виправлення описки, у зв`язку з чим не звернув уваги на те, що рішення суду має неточності в зазначенні по батькові дитини сторін, адже матеріали справи містять Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00038060813 від 06.01.2023, а також нотаріально посвідчену копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 .
Апеляційний суд підкреслює, що внесення виправлення в частині зазначення правильного по батькові дитини сторін – ОСОБА_3 до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13 листопада 2025 року жодним чином не змінить змісту цього рішення, а усуне його неточності, адже вказана помилка відповідає таким критеріям: - вона є технічною, тобто спричинена випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду); вона допущена під час складання тексту судового рішення самим судом; - помилка є випадковою, і не обумовлена цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та заслуговують на увагу, висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, розглядаючи заяву, суд першої інстанції припустився порушень процесуального права, не перевірив належним чином матеріалів справи, не проаналізував доводів її учасників, тому ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2026 рокупро відмову в задоволенні заяви про виправлення описки не можна вважати законною та обґрунтованою, адже її постановлено з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, 

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2026 року – скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 07 серпня 2026 року.

Головуючий

Судді