Копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2026 р. Справа № 608/2437/26
Номер провадження2/608/1370/2026
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В. 
з участю секретаря Олійник О. С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в місті Чорткові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

В серпні 2026 року позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В позовній заяві позивач вказав, що 18 грудня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1360108, відповідно до умов якого відповідачці було надано грошові кошти у розмірі 10 000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідачка ОСОБА_1 не виконувала належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за кредитним договором. 
21 квітня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір факторингу № ККЛУ-21042021, відповідно до умов якого та відповідно до ст. 512 ЦК України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 1360108 від 18.12.2020. 
На дату подання позову розмір заборгованості відповідачки перед позивачем становить: 10 000 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 22 800 гривень – заборгованість за відсотками. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить стягнути суму заборгованості в загальному розмірі 32 800 гривень та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Чортківського районного суду від 25 серпня 2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (без виклику) сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Відповідачка ОСОБА_1 подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності, а також відмовити в нарахуванні будь-яких штрафів та пені під час дії воєнного стану.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. 
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, щовиникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1360108, відповідно до умов якого відповідачці було надано грошові кошти у сумі 10 000 гривень. 
Даний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до пункту 1.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Тип кредиту – кредит. Сма кредиту – 10 000 гривень. 
Пунктом 1.3 Договору визначено строк кредиту – 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору. 
Тип процентної ставки – фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: 1.4.1 знижена процентна ставка становить 1,24 % в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.3 цього Договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в графіку повернення платежів; 1.4.2 стандартна процентна ставка складає 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п. 1.3 цього Договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені у п.п. 1.4.1 цього Договору для застосування зниженої процентної ставки. 
Згідно із довідкою про ідентифікацію ОСОБА_1 ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», договір було підписано електронним підписом створеного шляхом використання клієнтом одноразового ідентифікатора Н356 18.12.2020 о 16:25, який було направлено клієнту на її номер мобільного телефону НОМЕР_1 . 
Довідкою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» № 1-1105 від 11.05.2026 підтверджується, що відповідно до договору ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 було здійснено за дорученням ТОВ «Лінеура Україна» наступний успішний переказ коштів на картку клієнта: 18.12.2020 на суму 10 000 гривень, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції НОМЕР_3 . 
21 квітня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір факторингу № ККЛУ-21042021, відповідно до умов якого та відповідно до ст. 512 ЦК України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Лінеура Україна», включно і до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 1360108 від 18.12.2020. 
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № ККЛУ-21042021 від 21.04.2021 року заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем становить 32 800 гривень, з яких: залишок по тілу кредиту – 10 000 грн.; залишок по відсотках – 5 700 грн., залишок по прострочених відсотках – 17 100 грн. 
Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути позичальнику кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.
При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, за якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою виконав в повному обсязі, надавши їй, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Лінеура Україна» не виконала, оскільки не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилась заборгованість.
ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" є новим кредитором за кредитним договором № 1360108 від 18.12.2020, відтак, у нього виникло право вимоги до відповідачки.
За змістом ст.ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
07.08.2026 позивачем на адресу відповідачки скеровувалась письмова вимога (претензія), щодо негайного погашення заборгованості за кредитним договором. Однак, станом на день розгляду справи, вказана вимога відповідачем була проігнорована, зобов`язання за кредитним договором належним чином ним не виконано.
Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за процентами у розмірі 22 800 гривень суд зазначає наступне. 
Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Судом встановлено, що відповідно до положень п. 1.3 кредитного договору кредит надається строком на 30 днів, у Графіку платежів вказана дата повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків 17.01.2021. 
З урахуванням встановленого, суд вважає, що між сторонами було досягнуто згоди щодо строку кредитування терміном 30 днів з 18.12.2020 по 17.01.2021. Однак, ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просить стягнути з відповідачки проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку.
Сторони погодили, що строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього Договору.
У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін та за умови, що заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору (п. 4.1 Договору). 
Згідно з п. 4.2 Договору пропозиція (оферта) Клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «Продлить/Продовжити кредит» в особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності – штрафних санкцій). Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій ( у разі наявності останніх), заява Клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. 
Таким чином, пункт 4.2 Договору не свідчить про продовження строку кредитування та можливість нарахування відсотків.
Добросовісний кредитор укладаючи договори зі споживачем розраховує на повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в межах погодженого сторонами договору строку, відповідно й обов`язком споживача у такому договорі визначено своєчасну сплату кредиту.
У зв`язку із цим, несвоєчасне повернення відповідачем кредиту чи її відсутність є саме порушенням споживачем договірних зобов`язань за укладеним договором, а не відкладальною умовою.
При цьому, матеріали справи не містять та позивачем не надано суду доказів (зокрема, акцептованих додаткових угод, доказів сплати процентів та штрафних санкцій за пролонгацію в межах погодженого строку, тощо), які б свідчили про волевиявлення позичальника ОСОБА_1 на продовження строку дії договору після 17.01.2021 на нових, значно гірших умовах. Сам лише факт прострочення повернення кредиту не може вважатися згодою на продовження строку користування ним.
Слід зазначити, що оскільки позивач заявив вимогу саме про стягнення процентів за користування кредитом (ст. 1048 ЦК України), нарахування процентів за період після 17.01.2021 є безпідставним. 
Отже, суд вважає, що договором про споживчий кредит № 1360108 від 18.12.2020 року визначений строк його дії, зокрема 30 днів, тому протягом лише даного строку ТОВ «ФК «Кредит Капітал» мало право нараховувати відповідачці відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений нею строк та положень цього договору, становлять 1,24 % за період з 18.12.2020 по 17.01.2021.
Таким чином, виходячи із суми позики у розмірі 10 000 гривень, узгодженої сторонами процентної ставки у розмірі 1,24 % за день та строку кредитування тривалістю 30 днів, заборгованість відповідачки за процентами за договором за період з 18.12.2020 по 17.01.2021 становить 3 705 гривень.
Таким чином, стягненню підлягає тіло кредиту у розмірі 10 000 гривень та проценти, нараховані в межах погодженого строку (30 днів), що становить 3 705 грн., в загальному розмірі сума заборгованості 13 705 гривень, яка зазначена у графіку платежів, а отже позов належить задовольнити частково.
Водночас суд не знаходить підстав для застосування позовної давності до відносин, які виникли між сторонами, з огляду на наступне. 
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ятастатті 261 ЦК України).
Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.
При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Разом з тим, суд бере до уваги, що згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»з подальшими змінами, з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України встановлений карантин.
Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383до 30 червня 2023 року.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні на усій її території введено воєнний стан указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102 -IX від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє по сьогоднішній день.
Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Отже, початок загального (трирічного) строку перебігу позовної давності за Договором № 1360108 від 18.12.2020 почався 18.01.2021 та мав би закінчитися 18.01.2024, однак, враховуючи введення карантину з 12.03.2020 та в подальшому воєнного стану 24.02.2022, строк позовної давності зупинився.
З урахуванням вказаних «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, а також того факту, що станом на день розгляду вказаної справи термін дії воєнного стану продовжений, суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк для звернення з відповідним позовом до суду, а тому посилання відповідачки на пропуск позивачем строку позовної давності є безпідставним.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належить витрати на надання професійної правничої допомоги.
Як слідує з Договору про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 між Адвокатським об`єднанням «Апологет» та стороною позивача був укладений Договір про надання правничої допомоги. Згідно акту наданих послуг № 274 від 07.08.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» зобов`язалося сплатити Адвокатському об`єднанню «Апологет» 8000 гривень за надання правової допомоги. Також позивачем наданий детальний опис наданих послуг та ордер на надання правничої допомоги адвокатом Усенко М. І.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 41,78 % (13 705 х 100: 32 800), то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини позовних вимог витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 112,35 грн. (2662,40 : 100 х 41,78) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 342,40 грн. (8000 : 100 х 41,78). 
Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 610, 612, 1046-1050, 1054 Цивільного кодексу України, Кредитним договором № 1360108 від 18.12.2020, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ: 

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, IBAN НОМЕР_5 в АТ «Креді Агріколь Банк») загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1360108 від 18.12.2020 року в розмірі 13 705 (тринадцять тисяч сімсот п`ять) гривень, з яких: 10 000 (десять тисяч) гривень – заборгованість за сумою кредиту, 3 705 (три тисячі сімсот п`ять) гривень – заборгованість за відсотками, а також 1 112 (одну тисячу сто дванадцять) гривень 35 копійок витрат по сплаті судового збору та 3 342 (три тисячі триста сорок дві) гривні 40 копійок гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: /підпис/
Згідно з оригіналом
Рішення набрало законної сили «___» ________________ 2026 року.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2437/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець