ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 вересня 2026 року справа №360/1993/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І..В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 360/1993/25 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.06.2025 №046350019814 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до заяви про призначення пенсії від 30.05.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи Списку №1, затвердженого постановою КМУ № 202 від 31.03.1994, періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8, а саме: з 24.05.2004 по 31.12.2004 гірничим підземним з повним робочим днем в шахті; з 25.12.2005 по 31.12.2005 гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 26.02.2007 по 31.12.2007 гірником очиного вибою з повним робочим днем в шахті; з 01.01.2008 по 15.07.2009 гірником очиного вибою з повним робочим днем в шахті; з 05.05.2014 по 30.06.2014 гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 04.11.2015 по 31.12.2015 гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 01.03.2017 по 13.03.2017 гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 18.04.2017 по 03.06.2019 гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті; з 25.10.2002 по 06.05.2004 проходження строкової військової служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу роботи з 26.02.2007 по 31.12.2007, з 01.01.2008 по 15.07.2009 та з 18.04.2017 по 03.06.2019;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, відповідно до заяви про призначення пенсії від 30.05.2025
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року позов задоволений частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.06.2025 №046350019814 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 30 травня 2025 року про призначення пенсії за віком згідно частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV, із зарахуванням до підземного стажу зі шкідливими умовами праці за Списком №1 періоди роботи з 24.05.2004 по 31.12.2004; з 25.12.2005 по 31.12.2005; з 05.05.2014 по 30.06.2014; з 04.11.2015 по 31.12.2015; з 01.03.2017 по 13.03.2017; з 18.04.2017 по 03.06.2019 та періоду проходження строкової військової служби з 25.10.2002 по 06.05.2004;
- в іншій частині у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального права. 
Апелянт зазначив, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 30.05.2025 про призначення пенсії, 06.06.2025 Головним управлінням прийнято рішення за №046350019814 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю пільгового стажу.
При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головним управлінням розраховано стаж, який склав - 19 років 1 місяць 1 день, стаж з урахуванням кратності за Списком №1 становить - 33 роки 1 місяць 1 день. Пільговий стаж позивача становить: на провідних посадах - 13 років 10 місяців 28 днів; професії за Постановою №202 – 3 місяці 15 днів; робота за Списком №1 – 7 місяців 8 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано: на території Чехії з 26.02.2007 по 31.12.2007 та з 01.01.2008 по 15.07.2009, оскільки відсутнє підтвердження стажу компетентними органами Чеської республіки; на території російської федерації з 18.04.2017 по 03.06.2019, оскільки припинена дія Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москві. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюватиметься відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх договорів. На сьогодні така двостороння угода в галузі пенсійного забезпечення з російською федерацією відсутня.
Пільговий стаж з 2004 по 2017 роки обчислено за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який надіслав матеріали справи, які сформовані в електронній формі та частково в паперовій формі.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 27.05.2019 №1250-5000132214.
30.05.2025 позивач через портал ПФУ звернувся з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.06.2025 №046350019814 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. 
В рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 19 років 1 місяць 1 день, стаж з урахуванням кратності за Списком №1 становить 33 роки 1 місяць 1 день. Пільговий стаж особи становить: на провідних посадах 13 років 10 місяців 28 днів професії за постановою 202 - 3 місяці 15 днів робота за Списком №1 - 7 місяців 8 днів. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи: на території Чехії з 26.02.2007 по 31.12.2007 та з 01.01.2008 по 15.07.2009, оскільки відсутнє підтвердження стажу компетентними органами Чеської республіки; на території Російської Федерації з 18.04.2017 по 03.06.2019, оскільки припинена дія Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москві. 
Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюватиметься відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів. На сьогодні двостороння угода в галузі пенсійного забезпечення з Російською Федерацією відсутня.
З форми РС-право вбачається, що страховий стаж становить19 років 1 місяць 1 день, крім того, додаткові роки за Списком №1 – 14 років 0 місяців 0 днів, всього 33 роки 1 місяць 1 день.
Крім того, судом встановлено, що до пільгового стажу роботи за Списком № 1 (підземні роботи за постановою КМУ від 31 березня 1994 року №202) не зараховано наступні періоди роботи: 24.05.2004 – 31.12.2004 – гірничий підземний з повним робочим днем в шахті; 25.12.2005 – 31.12.2005 - гірничий очисного вибою з повним робочим днем в шахті; 26.02.2007 – 31.12.2007 – гірник очиного вибою з повним робочим днем в шахті; 01.01.2008 – 15.07.2009 - гірник очиного вибою з повним робочим днем в шахті; 05.05.2014 – 30.06.2014 - гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті; 04.11.2015 – 31.12.2015 - гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті; 01.03.2017 – 13.03.2017 - гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті; 18.04.2017 – 03.06.2019 - гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті; 25.10.2002 – 06.05.2004 - строкова військова служба.
20.06.2025 позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив зробити запит в Чехію для підтвердження стажу за період з 26.02.2007 по 31.12.2007 та з 01.01.2008 по 15.07.2009.
Головним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровській області надіслано формуляри UA/CZ 001, UA/CZ 207 та пакет наданих документів до Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України для подальшого перенаправлення до компетентних органів Чеської Республіки (вихідний номер 0400-010307-5/132254 від 10.07.2025).
Станом на час розгляду справи по суті відсутнє підтвердження Чеської Республіки щодо стажу позивача за період з 26.02.2007 по 31.12.2007 та з 01.01.2008 по 15.07.2009. 
В матеріалах справи наявні: трудова книжка серії НОМЕР_1 від 18.04.2017; реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5); трудова книжка серії НОМЕР_2 від 29.10.2000; довідка Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Павлоградвугілля” Виробничого структурного підрозділу “Шахтоуправління Тернівське” від 30.05.2025 №439 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; військовий квиток серії НОМЕР_3 від 18.10.2002; формуляри запитів UA/CZ 207 та UA/CZ 001.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
За п. 1 ч. 1 статті 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.
Згідно з частинами першою, другою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. 
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
За ч. 3 статті 114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.
Таким законом є Закон України “Про пенсійне забезпечення” від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).
За статтею 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що узгоджується з правовим висновком в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 588/647/17.
Як встановлено судом, з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 29.09.2000 наявні такі записи:
- з 24.05.2004 прийнятий гірничим підземним на дільницю №2 з повним робочим днем в шахті ВП Шахта "Горіховська" ВАТ "Краснодонвугілля";
- з 16.05.2005 переведений гірничим очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті ВП Шахта"Горіховська" ВАТ "Краснодонвугілля";
- 25.05.2022 звільнений по ст.36 КЗпП України по переводу на ВП “Шахтоуправління "Суходольське Східне" ВАТ "Краснодонвугілля";
- з 30.05.2005 прийнятий гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті ВАТ "Краснодонвугілля" ВП "Шахтоуправління "Суходольське Східне" ВАТ "Краснодонвугілля";
- 16.02.2007 звільнений по ст.38 КЗпП України;
- з 26.02.2007 по 31.12.2007 гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті в “CARBOKOV”;
- з 01.01.2008 – 15.07.2009 - гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті в “CARBOKOV”;
- з 02.11.2009 прийнятий гірником підземним з повним робочим днем в шахті ВАТ “Краснодовугілля”;
- з 01.02.2010 переведений гірничим очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті ВАТ “Краснодовугілля”;
-2 5.04.2010 звільнений за власним бажанням по ст.38 КЗпП України;
- з 29.05.2010 прийнятий гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті ТОВ “Ревматоматика”;
-2 2.10.2010 звільнений за власним бажанням по ст.38 КЗпП України;
- з 10.02.2011 прийнятий гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті ВАТ “Кравнодонвугілля”;
- 13.03.2017 звільнений по ст.36 КЗпП України;
- з 10.06.2019 прийнятий гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті ПрАТ ДТЕК “Павлоградвугілля” Шахтоуправління Павлоградське;
- 01.01.2022 переміщений до ВСП “Шахтоуправління “Тернівське” ПрАТ ДТЕК “Павлоградвугілля”.
Також, згідно копії трудової книжки (РФ) позивача серії НОМЕР_1 від 18.04.2017 наявні такі записи:
- з 18.04.2017 прийнятий гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті АТ “Шахтоуправління Обухівське”;
- 03.06.2019 звільнений.
Суд звертає увагу, що записи в трудових книжках не містять перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали їх суть чи перекручували їх зміст, та виконані акуратно, чорнилом, завірені підписом уповноваженої особи та печатками підприємства.
Щодо вимог позивача про зарахування до спеціального та пільгового стажу роботи Списку №1 затвердженого постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 періодів роботи з 24.05.2004 по 31.12.2004; з 25.12.2005 по 31.12.2005; з 05.05.2014 по 30.06.2014; з 04.11.2015 по 31.12.2015; з 01.03.2017 по 13.03.2017, суд враховує наступне.
Як вже було зазначено, записи в трудовій книжці чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у вищевказані спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином.
За пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Так, якщо пільгова робота мала місце з 16.03.2003 застосовуються Списки №1, №2, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36.
Розділ І вказаної постанови визначає гірничі роботи, а саме видобування корисних копалин. Геологорозвідувальні роботи. Будівництво, реконструкція, технічне переозброєння і капітальний ремонт шахт, рудників, копалень, метрополітенів, підземних каналів, тунелів та інших підземних споруд.
За пунктом 1 “Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт” Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (далі - Постанова № 202), правом на призначення пенсії користуються всі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Позивач у спірні періоди працював гірник очисного вибою з повним робочим днем в шахті.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).
Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).
Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
За пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а зазначила, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.
Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Аналізуючи у сукупності вказані норми матеріального права та зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що періоди роботи позивача з 24.05.2004 по 31.12.2004; з 25.12.2005 по 31.12.2005; з 05.05.2014 по 30.06.2014; з 04.11.2015 по 31.12.2015; з 01.03.2017 по 13.03.2017 повністю підтверджені належними та допустимими доказами та мають бути зараховані до пільгового стажу за Списком №1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 (підземних робіт).
Щодо зарахування періоду з 25.10.2002 по 06.05.2004 проходження строкової військової служби до пільгового підземного стажу роботи, суд зазначає наступне.
За пунктом “в” частини третьої статті 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Статтею 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 23.03.1992 № 2232-ХІІ визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 8 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (чинного на момент проходження позивачем служби) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.
Зазначена норма закону, не містить умов, наявності роботи по спеціальності до моменту призову на військову службу, або після її проходження.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються військові квитки.
Як вже зазначалось судом вище, згідно із записами у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 29.09.2000 позивач проходив військову службу в Українській армії у період з 25.10.2002 по 06.05.2004.
Наведене підтверджується також військовим квитком серії НОМЕР_3 від 18.10.2022.
Разом з тим, судом встановлено, що після закінчення проходження позивачем військової служби, з 24.05.2004 він був прийнятий гірничим підземним на дільницю №2 з повним робочим днем в шахті ВП Шахта "Горіховська" ВАТ "Краснодонвугілля", тобто на роботу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З форми РС-право вбачається, що період з 25.10.2002 по 06.05.2004 проходження строкової військової служби зараховано позивачу лише до страхового стажу. 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зарахування до пільгового стажу позивача на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоду проходження строкової військової служби позивача з 25.10.2002 по 06.05.2004.
Щодо вимоги позивача про зарахування періоду роботи з 18.04.2017 по 03.06.2019 гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті на території рф, суд зазначає наступне.
Підставою для незарахування вищевказаного періоду роботи є те, що стаж набутий на території рф та припинення дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. Москві.
Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
За ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України “Про недержавне пенсійне забезпечення”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Тобто, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Суд враховує, що при вирішенні питання зарахування до страхового стажу періодів роботи, набутих на території рф, слід враховувати Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (Угода припинила дію для України 19 червня 2023 року, Угода 1) та Угодою між Урядом України і урядом рф про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (Угода припинила дію 4 липня 2023 року, Угода 2).
Відповідно до статті 1 Угоди 1 про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (яка була чинною на час виникнення спірних відносин; далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 5 Угоди 1 визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.
Приписами статті 6 Угоди 1 встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
За ст. 3 Угоди 1 всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації “Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн” від 14 січня 1993 року (яка була чинною на час виникнення спірних відносин) трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Частиною другою статті 4 Угоди “Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів” від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, російської федерації, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.
Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.
На час роботи позивача в рф Україна була учасником Угод, відтак норми Угоди застосовуються до спірних відносин.
Згідно зі статтею 11 Угоди про гарантії у галузі пенсійного забезпечення, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до статті 13 Угоди кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Кабінет Міністрів України постановою від 29 листопада 2022 року № 1328 постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві. Міністерству закордонних справ в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з Угоди, зазначеної в пункті 1 цієї постанови.
Листом Міністерства закордонних справ України від 29 грудня 2022 року № 72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів та користування ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2001 року № 376 (зі змінами), після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка вчинена 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.
Міністерство юстиції України повідомленням від 10 січня 2023 року, яке цього ж дня було опубліковане у Офіційному віснику України, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України 19 червня 2023 року.
У Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Враховуючи, що позивач працював на території рф до набрання чинності Закону України від 1 грудня 2022 року № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року" (який набрав чинності 23 грудня 2022 року) її положення протиправно не були застосовані відповідачем та, як наслідок, не зараховано до пільгового підземного стажу позивача період роботи з 18.04.2017 по 03.06.2019 - гірником очисного вибою з повним робочим днем в шахті АТ “Шахтоуправління Обухівське”.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Афанасьєв проти України” від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.06.2025 №046350019814 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача від 30 травня 2025 року про призначення пенсії за віком згідно частини третьої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-ІV, із зарахуванням до підземного стажу зі шкідливими умовами праці за Списком №1 періодів роботи з 24.05.2004 по 31.12.2004; з 25.12.2005 по 31.12.2005; з 05.05.2014 по 30.06.2014; з 04.11.2015 по 31.12.2015; з 01.03.2017 по 13.03.2017; з 18.04.2017 по 03.06.2019 та періоду проходження строкової військової служби з 25.10.2002 по 06.05.2004.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2025 року у справі № 360/1993/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 2 вересня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко