Справа № 184/154/25
Номер провадження 2/184/83/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року | м. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючого судді – Коваленко В.О., 
за участю секретаря судового засідання – Руденко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідача про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі № 2/428/565/12, 428/3663/12 від 28.09.2012 з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини зі всіх видів заробітку, але не меш ніж 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 18 вересня 2012 року. Крім того, відповідно до судового наказу по справі № 184/2537/24 від 19.12.2024 Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області року з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більш десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 16.12.2024 року до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Тобто згідно двох рішень суду з доходу позивача стягуються аліменти на двох дітей по 1/4 (25%) частці, а на двох дітей в розмірі 50 %, а повинні стягуватись по 16,5% на кожну дитину на підставі наступного. Він, відповідно до пенсійного посвідчення інвалідом 3 гр. «Інвалідність армії», є учасником бойових дій, йому встановлені пільги ветерана війни – учасника бойових дій, відповідно довідки до акту огляду медико – соціальною експертною комісією йому встановлена третя група інвалідності у зв`язку з проходженням військової служби, протипоказана тяжка фізична праця та тривала хода. Йому в хребті встановлені пластини. Незважаючи на стан здоров`я позивач продовжує служити в ЗСУ. ОСОБА_2 разом з дитиною знаходиться в Німеччині, а інша колишня дружина – ОСОБА_3 з дитиною проживають в м. Києві. Його коштів, які він отримує не вистачає для свого утримання. У позивача є матір – ОСОБА_7 , їй 63 роки, та батько – ОСОБА_8 , 73 роки, постійно хворіють та потребують допомоги. В позивача відсутня нерухомість та транспортні засоби. У зв`язку з чим, позивач просить зменшити стягувані з нього аліменти.

Згідно відзиву на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Шаврова Н.М. зазначила, що проти задоволення позовних вимог позивача заперечує в повному обсязі. Так, представник відповідача вказує на те, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з позивача на утримання його доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні іншу дитину, на утримання якої він також повинен сплачувати аліменти, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення їх доньки та суперечитиме її інтересам. Позивач не посилається та не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з стягненням з нього аліментів на утримання іншої дитини. Зокрема. позивач як на одну з підстав погіршення стану свого здоров`я посилається на свої захворювання, які мали місце в минулому та на свою інвалідність, яка також була встановлена в минулому строком тільки на один рік.
Зокрема, позивачем на його представником на підтвердження позовних вимог надана довідка МСЕК , відповідно до якої представнику була встановлена третя група інвалідності на період з 06.07.2023 року по 01.07.2024 року.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним обставин, а саме доказів наявності у нього групи інвалідності станом на дату його звернення до суду з уточненим позовом, а саме станом на 2025 рік. Таким чином, позивач намагається ввести суд в оману стосовно наявності у інвалідності час звернення до суду.
Позивач як на підставу зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини, посилається на погіршення стану свого здоров`я, яке мало місце протягом 2022-2023 років, внаслідок яких йому була встановлена третя група інвалідності тільки на період з 06.07.2023 року по 01.07.2024 року і не продовжена на новий строк. Наданими до позову документами підтверджується стан здоров`я позивача станом тільки на 2022 та 2023 рік. Відповідно до Виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 №7260, він перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КМП» Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради в період з 11.07.2022 по 12.08.2022. Після виписки з цієї лікарні позивач майже відразу, а саме через 10 днів. Звернувся на лікування до іншої лікарні .
Відповідно до Виписки з медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення КП « Центральна міська лікарня Покровської міської ради» № 2777 ОСОБА_8 , він перебував на лікуванні в період з 23.08.2022 року по 06.09.2022 року з діагнозом радикулопатія на тлі остеохондрозу , які не вимагають тривалого лікування. Відповідно до зазначеного документу, позивачу після виписки з лікарні не були в подальшому призначені для лікування будь які медичні препарати. Після виписки з лікарні позивач знов через двадцять днів звернувся до іншої лікарні, а саме до обласного СРЦ « Солоний Лиман» с. Новотроїцьке, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 2867 , з відповідно до якої він перебував на лікуванні з 26.09.2022 року по 17.10.2022 року, під час якого призначалися фізіопроцедури. Стан при виписці задовільний. Надана до матеріалів справи копія Виписки з амбулаторної карти ОСОБА_1 також датована липнем 2022 року.
До матеріалів справи надана копія Перевідного епікризу № 11287 з медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення м. Дніпро відносно ОСОБА_1 . Військово – медичного клінічного Центу СР ( в\ч НОМЕР_1 ), відповідно до якого ОСОБА_9 перебував там на лікуванні в період з 19.10.2022 року по 14.11.2022 року, після чого був переведений на лікування в санаторій « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
Відповідно наданої до матеріалів справи виписки з медичної карти ОСОБА_1 в санаторії « ІНФОРМАЦІЯ_4 », він перебував там в період з 14.11.2022 року по 28.11.2022 року. при госпіталізації зазначається задовільний стан здоров`я. Відповідно до наданих до матеріалів справи письмових доказів, позивач в подальшому протягом тільки 8 днів з 21.05.2024 року по 29.05.2024 року перебував на лікуванні в неврологічному відділенні КП « Центральна лікарня Покровської міської ради».
Відповідно копія довідки військово – лікарняної комісії в/ч НОМЕР_2 від 19.09.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_8 в травні 2022 року отримав травму колінного суглобу з незначним порушенням функції. Згідно наказу МОЗ № 370 від 04.07.2007 року. травма кваліфікується як легка. Відповідно до матеріалів справи . позивач перебував на лікуванні в зазначених вище закладах охорони здоров`я після травми колінного суглобу отриманої в травні 2022 року. Разом з тим, позивачем не надано жодного документа на підтвердження понесених ним витрат на лікування.
Виходячи з доданих в подальшому позивачем доказів, він, окрім грошового забезпечення військовослужбовця ЗСУ отримує ще й пенсію як інвалід 3 групи, що може свідчити про поліпшення матеріального становища.
Тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Згідно додаткових пояснень представника позивача – адвоката Данилова О.Ф. зазначено, що всі діти позивача мають рівні права на забезпечення їх утримання за рахунок батька. Стягнення аліментів у різному розмірі на різних дітей, чітко свідчитиме на про відсутність рівного права на утримання. В той же час зменшення розміру аліментів з 1/4 частина до 1/6 – встановили би рівні відсотки аліментів на всіх дітей Апелянта.
Сторонами не оспорюється, що позивач увесь час повномасштабної російсько Української війни 2022-2026 роках перебуває у лавах Збройних Сил України. Позивач як і весь склад військової частини НОМЕР_3 з метою проведення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України залишило пункт постійної дислокації в м. Костянтинівка Донецької області (по якому неодноразово було нанесено ворожі артилерійські та ракетні удари) та по теперішній час перебуває в районах ведення бойових дій на території Донецької та Луганської областей, де бере безпосередню участь у бойових діях, захищаючи державний суверенітет та цілісність України. Військова частина НОМЕР_3 є бойовим підрозділом, здійснює заходи по стримуванню російської агресії безпосередньо на лінії зіткнення, виконує бойові завдання із захисту територіальної цілісності України. Особливості бойових дій вимагають від командування забезпечувати постійну мобільність підрозділу, широко використовувати тактичні прийоми оборони, атаки, маневру. Ведення противником постійної розвідки та знаходження штабно-адміністративного апарату військової частини в зоні бойових дій, окрім суворого дотримання режиму таємності, зумовлює необхідність проведення постійної передислокації місця знаходження останнього.
Не дивлячись на систематичну та значну роботу з боку держави щодо забезпечення усім необхідним підпорядкованих підрозділів Збройних Сил України, значна частина витрат, щодо їх функціонування покладається на особовий склад. Ці витрати компенсуються як за рахунок волонтерських зборів так і особистих коштів з грошового забезпечення. Тому значна частина грошового забезпечення (в середньому 20%) щомісяця витрачається Позивачем на оренду житла в районах відведення та відпочинку особового складу, частково закупівлю палива, дронів, ремонт та обслуговування техніки. Дані факти є масовими, не залежать від підрозділів і родів військ, є одним з стовпів за рахунок яких Сили Оборони України стримують агресора, тому вважаємо що відповідно до положень ч.3 ст. 82 Цивільного кодексу ці обставини є загальновідомими і не потребують доказування.

Позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Данилов О.В. в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача не визнають.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.
Як встановлено судом, з 11.06.2011 року ОСОБА_1 знаходився у шлюбі з ОСОБА_4 .
Від даного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 
10.04.2023 р. на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду № 184/1290/13-ц шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 був розірваний.
З 17.11.2015 року ОСОБА_1 знаходився у шлюбі з ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано Покровським відділом ДРАЦС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції ( м. Одеса). актовий запис № 207.
Від даного шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
21.06.2024 року на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду № 184/1006/24 шлюб між мною та ОСОБА_2 був розірваний.
Відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі № 2/428/565/12, 428/3663/12 від 28.09.2012 з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини зі всіх видів заробітку, але не меш ніж 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 18 вересня 2012 року до досягнення повноліття донькою.
Відповідно до судового наказу по справі № 184/2537/24 від 19.12.2024 року Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області року з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більш десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 16.12.2024 року до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття.
Згідно довідки форми 5 № 5207 від 08.05.2026 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 молодший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_3 .
Згідно довідки про безпосередню участь (додаток6) № 5208 від 08.05.2026, виданої військовою частиною НОМЕР_3 ОСОБА_1 дійсно в періоди з 2022-2026 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, перебуваючи в Донецькій області, Краматорському районі, Святогірській мтг, Луганській області Сіверськодонецькому районі, Донецькій області Бахмутському районі.
Довідки військово-лікарської комісії № 4417 від 19.09.2024, видані військовою частиною А0641підтверджують наявність травм, пов`язаних з проходженням військової служби ОСОБА_1 .
Згідно довідки про доходи № 432 від 11.05.2026, виданої військовою частиною НОМЕР_3 загальна сума доходу за період з листопада 2025 – квітень 2026 ОСОБА_1 становить 398 206,04 грн.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №7260 ОСОБА_1 11.07.2022 – 12.08.2022 перебував у травматологічному відділенні з діагнозом- синдром медіапателярної складки правого колінного суглобу, хондромаляційні дефекти правого колінного суглобу, хронічна вертеброгенна двобічна люмбоішиалгія, порушення стійко-динамічної функції хребта.
Згідно виписок з медичної картки за вересень 2022-по листопад 2022 ОСОБА_1 виписаний з покращенням, больовий синдром зменшився.
Відповідно до довідок до акту огляду медико – соціальною комісією №181966 ОСОБА_1 має третю групу інвалідності з 01.08.2024, має травму, пов`язану з проходженням військової служби, інвалідність встановлена на строк до 01.08.2025.
Позивачу встановлена індивідуальна програма реабілітації інвалідів №476 від 22.07.2024.
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми /джерела нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з січня 2023 по липень 2025 вбачається джерела та суми доходу ОСОБА_1 з місця роботи АТ «Покровський ГЗК» та виплати за військову службу.
Згідно інформаційної довідки ПФУ сума фактичного доходу ОСОБА_1 за 2023 рік складає 754 277,45 грн., за 2024 рік – 895 828,87 грн., за 2025 рік – 500 844,30 грн.
Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. (частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до частин другої, третьої статі 150, статті 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; утримувати дитину до повноліття.
Згідно з частинами першою третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748св23).
Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.
У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставини, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 підставою для зменшення розміру аліментів зазначає ті обставини, що в нього на утриманні також є ще інша дитина, тобто дві доньки, після отримання травми є інвалідом 3 групи, посилається на ті обставини, що не зважаючи на стан здоров`я, досі перебуває в лавах ЗСУ, захищаючи Батьківщину, значна частина грошового забезпечення (приблизно 20%) щомісяця витрачається на оренду житла в районах відведення та відпочинку особового складу, частково закупівлі палива, обслуговування техніки.
Крім того, як зазначалося позивачем, що не спростовано відповідачем та її захисником ОСОБА_10 , ОСОБА_2 проживає разом з донькою сторін в Німеччині та отримує соціальні виплати.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
В постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20) та від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) вказано, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, судом встановлено, та з поданих позивачем доказів, вбачається, що з моменту винесення судом рішення від 28.09.2012 про стягнення з нього аліментів, у позивача як платника аліментів, з`явилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме народження дитини, в іншому шлюбі, яка перебуває на його утриманні (19.12.2024 винесено судовий наказ про стягнення частини доходу на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а отже за рахунок свого доходу позивач має здійснювати утримання двох неповнолітніх дітей, що в сукупності з наявністю в нього отриманої травми, встановлення інвалідності ІІІ групи та військової виплати, як єдиного джерела доходу, вказує на зміну його майнового стану.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.
Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривні.
Також судом враховується, що відповідачі є працездатними, будь-яких доказів щодо існування суми отримуваних аліментів, як єдиного джерела доходу суду не надано.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи наведені позивачем обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено та підтверджено належними та допустимими доказами те, що зміни, що відбулися у сімейному та майновому стані платника аліментів (позивача), які дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, та таке зменшення на думку суду, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав дітей позивача.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з частки всіх видів доходу на 1/6 частку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням чинності та до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, після цього стягувати на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі частки зі всіх видів доходу ОСОБА_1 , до повноліття дитини.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 08.09.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , являється учасником бойових дій.
Як вбачається з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд вказаної цивільної справи у рівних частинах.
На підставі ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89,141, 258,259,263-265,273,274, 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2012 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з частки всіх видів доходу щомісячно, на 1/6 частку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішення суду та до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Зменшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до судового наказу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2024 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з частки всіх видів доходу щомісячно, на 1/6 частку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання чинності рішення суду та до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Після досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання доньки – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі частки зі всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, та до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 15.09.2026.

Суддя Покровського  міського суду | В. О. Коваленко