РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №766/3883/26
Пров. №2/766/9078/26 
07 вересня 2026 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
секретар судового засідання Валігурський Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" (ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
І. Виклад позиції позивача.
23 березня 2026 року ТОВ «Кошельок» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №3037203080-604067 від 02.02.2022 року в розмірі 11830,19 грн та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 02.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3037203080-604067, за яким остання отримала кредит в розмірі 8600,00 грн., строком користування 23 дні, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість в загальному розмірі 11830,19 грн.
Оскільки відповідачка свої зобов`язання за договором не виконала, заборгованість не погасила, позивач змушений звернутися до суду з позовом.

ІІ. Виклад позиції відповідача.
21.04.2026 року представником відповідачки через Електронний суд подано відзив на позов, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що нарахування відсотків в розмірі більше 50% тіла кредиту вважає незаконним та таким, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема Закону україни «Про захист прав споживачів». Позивачем не надано доказів існування будь-яких відносин між ним та ТОВ «Тас Лінк», яке здійснило переказ коштів на рахунок від імені позивача. Більш того, реквізити повного карткового рахунку позичальника в матеріалах справи не містяться. Надані Позивачем документи розрахунку кредитної заборгованості не підтверджені належними, в розумінні чинного законодавства, доказами, оскільки наявність або відсутність указаної Позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Відповідно до наданих розрахунків взагалі неможливо встановити дійсний розмір заборгованості Відповідача, періоди та відсоткову ставку, за які така заборгованість була нарахована. Позивачем не надано доказів надіслання кредитодавцем та отримання Відповідачем листів на адресу електронної пошти та/або смс повідомлень щодо зазначеного договору, здійснення Відповідачем входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Матеріали справи не містять відомостей того, що відповідачка ознайомилася саме з тими Правилами, які додані до позовної заяви, тощо. Заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.05.2026 року судове засідання відкладено, витребувано докази.
19.05.2026 року через Електронний суд представником позивача подано додаткові пояснення, у яких просив позов задовольнити в повному обсязі.
08.06.2026 року з АТ «Райффайзен Банк» на виконання вимог ухвали суду від 18.05.2026 року надано витребувану інформацію.
07.09.2026 року представником відповідачки подано додаткові пояснення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява представника відповідачки про розгляд справи у відсутність.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.
02 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» та ОСОБА_1 укладено договір №3037203080-604067 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8600,00 грн, строком кредитування 23 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом: 3659,30 грн, які нараховуються за ставкою 1,85% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом 2,20% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; дисконтна процентна ставка за користування кредитом 1,85% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду; дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк лояльного періоду.
Згідно наданої ТОВ «Кошельок» візуальної форми послідовності дій клієнта ОСОБА_1 , щодо укладення Договору про надання кредиту №3037203080-604067 від 02.02.2022 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті http://koshelok.ua/, 02.02.2022 року: вхід в особистий кабінет, клієнт використовуючи номер телефону ідентифікувалася в ІТС та зайшов в особистий кабінет, отримання інформації про статус клієнта — перевірка внутрішнього статусу клієнта; передача інформації обраних клієнтом умов кредиту — клієнт надає всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнтом; погодження заявку на кредит — погоджено заявку на кредит та Товариством сформовано пропозицію укласти кредитний договір; формування шаблону оферти — Товариством направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору; відправлено договір на ознайомлення — клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення про успішний розгляд його заявки на кредит та необхідність ознайомитися з договором в особистому кабінеті; підтвердження платіжної картки — клієнт додав платіжну картку для отримання коштів; запит на формування одноразового ідентифікатора для підписання Договору — відправлення в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразового ідентифікатора -9718-; запит на відправку шаблону акцепту — клієнт ознайомився з офертою Товариства та приймає її умови; підписання договору клієнтом — акцептування клієнтом умов, шляхом надсилання Товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором -9718- (дані в електронній формі у вигляді алфавітно цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти Договір, та надсилаються іншій стороні цього Договору); відображення документів у особистому кабінеті — розміщення в особистому кабінеті клієнта підписаного Договору та додатків до нього, Правил кредитування в цілодобовому онлайн доступі.
Вказаний кредитний договір підписаний ОСОБА_1 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За повідомленням ТОВ «ТАС Лінк», 02.02.2022 року через платіжну систему Товариства було проведено успішне зарахування коштів на картку НОМЕР_2 в розмірі 8600,00 грн., призначення платежу видача кредитних коштів договір позики №3037203080-604067.
ТОВ "Кошельок" свої зобов`язання за договором виконано, а ОСОБА_1 тривалий час свої зобов`язання за договором не виконувала та має заборгованість в загальній сумі 11830,19 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 7570,00 грн, заборгованість за відсотками за користування позикою 4260,19 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості перевіреним в судовому засіданні.
Згідно листа АТ «Райффайзен Банк» від 05.06.2025 року за вих. №81-15-9/9616-БТ, банківська картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Згідно виписки по рахунку встановлено, що 02.02.2026 року на рахунок ОСОБА_2 зараховано 8600,00 грн. призначення платежу: безготівкове зарахування Koshel Ok Visa Direct.
Крім того, представником позивача додано до письмових пояснень копію кредитного договору №3037203080-589317 укладений між Товариством та ОСОБА_1 19.01.2022 року, за яким зобов`язання припинені з 01.02.2022 року у зв`язку з повним виконання позичальником своїх зобов`язань.
Тобто, ОСОБА_1 не вперше укладала кредитний договір із ТОВ «Кошельок».

V. Оцінка Суду.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджено те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів зворотнього відповідачкою не надано та судом не встановлено.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»(далі за тексом Закон)електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів суд дійшов висновку, що договір, за яким виникла заборгованість підписаний та укладений відповідачкою з використанням одноразового ідентифікатора. Більш того, як слідує з матеріалів справи, відповідачкою не вперше укладався договір з ТОВ «Кошельок».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Аналіз умов укладеного між сторонами договору від 02 лютого 2022 року дає підстави вважати, що сторони у пункті 2.1 договору погодили строк його дії протягом 23 днів (лояльний період). Зазначений строк дії договору, серед іншого підтверджений паспортом споживчого кредиту до договору №3037203080-604067 та графіком розрахунків, що є додатком до кредитного договору.
Крім цього, в пункті 2.2 договору сторони погодили, що встановлений в пункті 2.1 строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом.
Тобто, застосування пункту 2.2 можливе лише за настання двох умов: згоди позичальника продовжити строк кредитування та здійснення ним оплати всіх процентів протягом лояльного періоду.
Згідно п. 1.3.3.1 дисконтна процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом на строк Лояльного періоду.
Лояльний період за п. 2.1 є 23 дні, початком якого є дата підписання Договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.
Відповідачкою за весь час строку кредитування здійснено оплату 24.02.2022 року в розмірі 4689,00 грн., 27.05.2022 року 50,00 грн, 01.06.2022 року 7650,00 грн, 02.06.2022 року 50,00 грн, 06.06.2022 року 2979,00 грн., які позивачем враховувались під час розрахунку загального розміру заборгованості та, фактично є визнанням свого зобов`язання.
Жодного спростування стороною відповідачки наданому розрахунку заборгованості не надано.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ч. 1 ст. 79 ЦПК України та ч. 6 ст. 81 ЦПК України докази мають відповідати ознакам достовірності, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, заборгованість не погасила, а відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VІI. Розподіл судових витрат між сторонами.
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно із ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу до позову додано договір про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 року, укладений між адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «Кошельок», додаток до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 р., укладений 20.02.2026 року, акт №1 приймання-передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 р., укладений 17.03.2026 року, за яким розмір витрат на правничу допомогу склав 10000,00 грн.
Стороною відповідачки висловлено заперечення з приводу розміру витрат на правничу допомогу.
Оцінивши витрати позивача, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз наданих клієнтом матеріалів; збір та аналіз доказів, формування правової позиції, складання позовної заяви, формування додатків та відправка позову стороні тощо, як кваліфікований фахівець в галузі права, суд дійшов висновку, що оскільки справа не є складною, шаблонною, позовів ТОВ «Кошельок», які є однотипними в провадженні суду багато, а відтак не потребувала затрати значного часу та великого обсягу юридичної і технічної роботи, керуючись принципами справедливості та співмірності, то розмірним є призначення позивачеві 1000,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу. При цьому слід зауважити, що зменшення розміру присуджених до стягнення на користь позивача зазначених судових витрат не є втручанням в правовідносини між адвокатом та клієнтом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.
Керуючись ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" (ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" (ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А) заборгованість за кредитним договором №3037203080-604067 від 02.02.2022 року в розмірі 11830,19 грн (одинадцять тисяч вісімсот тридцять гривень дев`ятнадцять копійок).
Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кошельок" (ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кошельок", ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд. 8А.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання ВПО: АДРЕСА_2 .

Рішення в повному обсязі складено 07.09.2026 року.

Суддя | І. О. Хайдарова