ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №945/1149/25 
Провадження №2/477/470/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року  Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Козаченка Р.В., 
із секретарем судового засідання – Клюсевич Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» заборгованість за кредитним договором №96159303000 від 02 лютого 2020 року в розмірі 149144 грн 78 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.
В позовній заяві зазначав, що 02 лютого 2020 року між акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №96159303000, відповідно до умов якого відповідачці був наданий кредит, лімітом у розмірі 19400 грн, строком на 24 місяці, з умовою сплати відсотків за користування кредитом. 
26 червня 2024 року між акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» був укладений договір факторингу №278, відповідно до умов якого акціонерне товариство «УКРСИББАНК» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» належні йому права вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №96159303000 від 02 лютого 2020 року.
Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка належним чином не виконувала умови договору та не своєчасно сплачувала кредитні платежі, через що за нею утворилася загальна заборгованість у розмірі 149144 грн 78 коп., просив стягнути з відповідачки на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. 
Ухвалою суду від 21 липня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, у своїй позовній заяві просила справу розглянути без її участі, позов задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 
02 вересня 2025 року відповідачка надала суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що отримала кредит до початку повномасштабної війни в Україні та на той час платежі по кредиту здійснювала регулярно без прострочення. Сума боргу на момент останнього платежу не перевищувала 70000 грн. Однак, після початку війни вона була вимушена залишити територію України без можливості взяти документи, у тому числі і банківські. На даний час вона перебуває за кордоном та отримує тимчасовий захист. Вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а її чоловік ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності, отриману при захисті Батьківщини. Також вона має теж ІІІ групу інвалідності. В зв`язку з цим їх сім`я перебуває у складному матеріальному становищі, а кошти, які виділяються на її забезпечення за кордоном, перебувають під державним контролем і використовуються виключно для задоволення базових потреб її сім`ї. Єдиним її доходом на даний час є пенсійне забезпечення в Україні та вона має можливість щомісячно сплачувати кредит в сумі не більше 2000 грн. Вказала, що позивачем заявлено до стягнення понад 149000 грн, що суттєво перевищує початкову суму кредиту. Крім цього, детального розрахунку та підтвердження правомірності нарахувань по кредиту вона не отримувала. Також їй не надсилали договір про відступлення права вимоги. Тому вважає заявлену позивачем суму кредитної заборгованості завищеною та такою, що може містити незаконні штрафи, пеню та відсотки, в зв`язку з чим просила суд перевірити правильність і правомірність нарахування заборгованості по кредиту Банком, а у разі виявлення порушень – зменшити розмір позовних вимог, враховуючи її тяжке матеріальне становище, справу розглянути без її участі. 
Суд, вважаючи за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
02 лютого 2020 року між акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №96159303000, відповідно до умов якого їй був наданий кредит для особистих потреб, лімітом у розмірі 19400 грн, строком на 24 місяці, з реальною процентною ставкою ліміту кредитування – 55%.
Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами.
26 червня 2024 року між акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» був укладений договір факторингу №278, у відповідності до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників акціонерного товариства «УКРСИББАНК», в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №96159303000 від 02 лютого 2020 року.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №96159303000 від 02 лютого 2020 року відповідачка, в порушення взятих на себе зобов`язань, не здійснювала належне погашення існуючої заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим вона становить 149144 грн 78 коп., з яких: заборгованість за основним боргом – 72150 грн 78 коп.; заборгованість за відсотками – 76994 грн.
Судом встановлено, що кредитний договір було укладено відповідно до норм чинного законодавства, а його умови були погоджені сторонами, про що свідчить підпис відповідачки в ньому. Також суд вважає, що тяжке матеріальне становище відповідачки не позбавляє її обов`язку виконання умов кредитного договору. 
На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем доведена кредитна заборгованість відповідачки в загальній сумі 149144 грн 78 коп., оскільки при укладенні вищевказаного договору вона була ознайомлена з його умовами, в тому числі й про нарахування процентів за користування ним. 
Дана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки відповідно до положень статей 526, 549, 550, 611, 1054 ЦК України.
Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову в сумі 2422 грн 40 коп.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (04053, Київська область, м. Київ, Вознесенський узвіз, 23-А, нежитлове приміщення №35-А, ЄДРПОУ: 42024152) заборгованість за кредитним договором №96159303000 від 02 лютого 2020 року в розмірі 149144 (сто сорок дев`ять тисяч сто сорок чотири) грн 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (04053, Київська область, м. Київ, Вознесенський узвіз, 23-А, нежитлове приміщення №35-А, ЄДРПОУ: 42024152) судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду, у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено на 25 серпня 2026 року.
Суддя         Р.В. Козаченко