133/2757/26
3/133/1513/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
Іменем України

12.08.26 м. Козятин
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Дурач О.А., за участі ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
10.07.2026 року, о 17 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , було встановлено, що ОСОБА_1 , яка має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання дитини, що призвело до того, що 16.06.2026 року, о 18 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 кидався камінням та висловлювався нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_3 , на зауваження не реагував, чим порушила положення ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що так її син дійсно сварився в сторону ОСОБА_3 , однак це була його реакція на провокацію з її сторони, свою вину в скоєному правопорушенні не визнає
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність, за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні повністю доведена та підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 676232 від 10.07.2026 року, згідно якого викладені обставини скоєного адміністративного правопорушення;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у ОСОБА_3 від 18.06.2026 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 18.06.2026 року, у яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10.07.2026 року, у яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 10.07.2026 року, у яких зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення;
Електронний рапорт Відділення поліції № 2 (м. Козятин) Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області Національної поліції України, серії ЄО № 5555 від 18.06.2026 року, являється службовим документом, а тому не має доказового значення по даній справі, згідно положень ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Аналізуючи зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме, вона будучі матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини в порушення вимог ч. 1 ст. 150 та ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 враховуючи особу правопорушниці, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували її суду не надані, правопорушниця не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, враховуючи ступінь вини ОСОБА_1 у скоєному нею адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, яким є скоєння правопорушення вперше, та відсутність обтяжуючих вину обставин, суд прийшов до висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП у вигляді попередження, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення правопорушниці та запобігання вчинення нею нових адміністративних правопорушень.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підстави для звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст. 33, 184, 221, 283 КпАП України, суддя, -  

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді попередження. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: О.А. Дурач