Справа № 199/11820/26
(2/199/7895/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

10.09.2026 

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді Спаї В.В.,
секретар судового засідання Захожа К.О., 

за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ: 
Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 11 квітня 2025 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 152773573. Згідно з його умовами первинний кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит. На виконання умов договору № 152773573 від 11 квітня 2025 р. первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було надано грошові кошти відповідачу.
У подальшому право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача на підставі наступних правочинів. 14.10.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу МВ-ТП/58. У подальшому, 27.05.2026 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/0526-01, згідно з Реєстром прав вимоги № 1 від 27 травня 2026р. до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 152773573.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 152773573 від 11 квітня 2025 р. у загальному розмірі 15 221,75 грн., з яких: 4 898,66 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту), 10 029,09 грн. заборгованість за відсотками та 294,00 грн. заборгованість по комісії.
Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 280 ЦПК України).
Процесуальні дії у справі:
-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.08.2026 р. прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 11 квітня 2025 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 152773573. Згідно з його умовами первинний кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит. На виконання умов договору № 152773573 від 11 квітня 2025 р. первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувався надати грошові кошти відповідачу.
У подальшому право вимоги за вказаним договором перейшло до позивача на підставі наступних правочинів. 14.10.2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу МВ-ТП/58. У подальшому, 27.05.2026 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27/0526-01, згідно з Реєстром прав вимоги № 1 від 27 травня 2026р. до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 152773573.
Згідно з розрахунком заборгованості відповідач має заборгованість за договором № 152773573 від 11.04.2025 у загальному розмірі 15 221,75 грн., з яких: 4 898,66 грн. заборгованість за основним боргом, 10 029,09 грн. заборгованість за відсотками та 294,00 грн. заборгованість по комісії.
На підтвердження факту перерахування кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення № 788d7fbe-ef38-4643-b01b-45k0d847816e від 11.04.2025 року про успішне перерахування платником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (код ЄДРПОУ 38569246, дебет рахунку № НОМЕР_1 у банківській установі АТ "Райффайзен Банк", код банку 300335) грошових коштів у сумі 4 900,00 грн. із призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 152773573 від 11.04.2025, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» на користь отримувача ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) на кредитний картковий рахунок № НОМЕР_3 .
Правовідносини між сторонами у даній справі виникли з кредитних правовідносин та регулюються положеннями Цивільного кодексу України, зокрема статтями 11, 14, 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1, а також статтями 1077 та 514 ЦК України щодо переходу права вимоги.
Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. 
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтями 11, 525, 629 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять погоджені сторонами умови, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про його предмет, умови, визначені законом як істотні або необхідні для договорів відповідного виду, а також усі умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір відповідно до статті 1055 ЦК України укладається у письмовій формі, а договір, укладений з недодержанням такої форми, є нікчемним.
Частинами першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин є таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо він підписаний його сторонами.
Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона – підприємець – взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови такого договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім випадків, передбачених законом.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого визначені однією зі сторін у стандартних формах або формулярах і можуть бути прийняті другою стороною лише шляхом приєднання до них у цілому. При цьому умови такого договору повинні бути зрозумілими споживачу, а позикодавець повинен підтвердити, що на момент укладення договору діяли саме ті умови, з якими був ознайомлений позичальник.
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати визначаються договором залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, строку користування кредитом, попиту і пропозиції на кредитному ринку, розміру облікової ставки Національного банку України та інших факторів.
Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а стаття 1049 ЦК України покладає на позичальника обов`язок повернути отримані кошти у строк та в порядку, визначених договором.
На підтвердження факту перерахування кредитних коштів позивачем надано платіжне доручення № 788d7fbe-ef38-4643-b01b-45k0d847816e від 11.04.2025 року про успішне перерахування платником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" (код ЄДРПОУ 38569246, дебет рахунку № НОМЕР_1 у банківській установі АТ "Райффайзен Банк", код банку 300335) грошових коштів у сумі 4 900,00 грн. із призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору № 152773573 від 11.04.2025, ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_3 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» на користь отримувача ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) на кредитний картковий рахунок № НОМЕР_3 .
Втім, суд позбавлений можливості встановити дану обставину через відсутність доказів перерахування грошових коштів у спосіб, вказаний позивачем, зокрема відкриття саме відповідачем в цій банківській установі рахунку, який обслуговується карткою 5355-28XX-XXXX-7008
Виписки по банківському рахунку відповідача суду не надано. 
За відсутності таких доказів суд позбавлений можливості встановити факт отримання відповідачем кредитних коштів та, відповідно, виникнення у нього обов`язку щодо їх повернення.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості сам по собі не підтверджує факту користування відповідачем кредитними коштами та не є належним доказом існування заборгованості.
Суд враховує, що розрахунок заборгованості є документом, складеним самим позивачем або первісним кредитором, а тому за відсутності первинних бухгалтерських документів не може беззаперечно підтверджувати ані факт видачі кредиту, ані його розмір, ані розмір заборгованості.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення інформації можуть складатися зведені облікові документи, однак саме первинні документи підтверджують факт здійснення господарської операції.
Належними доказами отримання кредитних коштів можуть бути, зокрема, банківські виписки по рахунку позичальника, які підтверджують рух коштів за конкретним рахунком та містять інформацію про здійснені операції.
Проте матеріали справи таких документів не містять.
Відсутні також будь-які інші документи, які б підтверджували виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором, зокрема щодо перерахування кредитних коштів відповідачу, оформлення заявки на отримання кредиту або інші первинні документи, які свідчили б про виникнення спірного грошового зобов`язання.
За таких обставин наданий позивачем розрахунок заборгованості не може бути визнаний достатнім та належним доказом, оскільки він не підтверджений жодними первинними документами.
Суд також бере до уваги, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлення обставин справи повинно ґрунтуватися на належних, допустимих та достовірних доказах, а не на припущеннях.
Відповідно до частин першої – третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи виключно в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, прямо встановлених процесуальним законом, а кожен учасник справи самостійно розпоряджається своїми процесуальними правами.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи заперечення сторін.
За правилами статей 77–80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.
Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 83 ЦПК України встановлено, що докази подаються учасниками справи безпосередньо до суду.
Оцінюючи надані сторонами докази окремо та у їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач не довів ані належного набуття права вимоги за спірним кредитним договором, ані факту видачі відповідачу кредитних коштів, ані розміру заявленої до стягнення заборгованості.
За таких обставин позовні вимоги є недоведеними, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати підлягають віднесенню на рахунок позивача.
Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст.ст. 279, 280 - 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Дата виготовлення повного судового рішення 11.09.2026 р. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї