МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2026 р. | № 400/2517/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом | ОСОБА_1 ,  АДРЕСА_1 ,.
до | ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  АДРЕСА_2 ,
про | визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 04.02.2026 року № 105 в частині; зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.02.2026 № 105, в частині відмови у наданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період;
- зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»".
Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що має дружину з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання. Відповідач відмовив у наданні відстрочки, мотивуючи це відсутністю висновку про потребу в постійному сторонньому догляді за затвердженою МОЗ формою.
Ухвалою суду від 13.03.2026 відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 13.03.2026 суд забезпечив позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу по мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.
Відповідач надіслав до суду відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи це відсутністю підстав у позивача для отримання права на відстрочку.
Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).
Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 (Березанка Миколаївська обл.), що вбачається з військово-облікового документу з «Резерв+» .
02.02.2026 позивач звернувся із заявою в електронній формі через адміністратора ЦНАП Березанська селищної ради на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо оформлення у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви про отримання відстрочки Позивачем було додано електронні копії паперових документів (скановані копії), що підтверджують його право на відстрочку. Заява позивача була зареєстрована 02.02.2026 за № 20260202-408491. Наведене підтверджується описом вхідного пакету документів.
Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки позивачу, яке оформлене протоколом комісії № 105 від 04.02.2026. 
Позивачу відмовлено з причини: «відсутній висновок про потребу в постійному сторонньому догляді за затвердженою МОЗ формою; документи відповідають п.12 ч.1 ст.23)».
Вважаючи таку відмову у наданні йому відстрочки протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України – у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).
Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Абзацом четвертим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі – Закон № 3543-ХІІ) встановлено, що мобілізація – комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту – на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Основного Закону України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації (частини п`ята і шоста статті 4 Закону № 3543-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ (далі – Указ № 65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Статтею 3 Указу № 65/2022 встановлено, що мобілізація проводиться протягом 90 днів із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 № 59/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2916-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Указом Президента України від 26.07.2023 № 452/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Указом Президента України від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ, та Указом Президента України від 05.02.2024 № 50/2023, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ, відповідно з 25.05.2022 на 90 діб, з 23.08.2022 на діб, з 21.11.2022 на 90 діб, з 19.02.2023 на 90 діб, з 20.05.2023 на 90 діб, з 18.08.2023 на 90 діб, з 16.11.2023 на 90 діб та з 14.02.2024 на 90 діб.
Згідно зі статтею 4 Указу № 65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України – за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України – за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Предметом спору у цій справі є визначення умов та підстав надання відстрочки від призову на військову службу позивачу.
Як встановлено судом, позивачем у заяві про надання йому відстрочки від мобілізації була зазначена наступна підстава: має дружину з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання. 
Відповідно до положень пункту 12 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.
Як визначено положенням Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII така підстава для надання відстрочки від мобілізації як ті, що мають дружину з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, не передбачає надання заявником додаткових документів щодо даних, чи є позивач надавачем соціальних послуг, а також не передбачено подання рішення органів соціального захисту населення щодо надання саме заявником послуг з постійного догляду за дружиною.
Згідно з матеріалами справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від мобілізації з підстав того, що має дружину з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання. До заяви долучено, зокрема копію довідки №242 від 20.06.2024 щодо діагнозу (злоякісне утворення) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копію свідоцтва про шлюб, довідки до акта МСЕК серії 10 ААВ № 374311 щодо встановлення ОСОБА_2 ІІІ групи інвалідності безстроково.
Отже, позивач разом із заявою надав пакет документів, які підтверджують наявність у нього підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
За таких обставин, відповідач протиправно відмовив позивачу у розгляді його заяви та наданні відстрочки від призову на військову службу.
Станом на дату звернення з відповідною заявою згідно з положеннями пункту 12 частини 1 статті 23 Закону №3543-XI позивач не підлягав призову на військову службу та мав право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.
Позивач надав квитанцію про сплату судового збору за подання позову в сумі 1064,96 грн, а також сплачено 798,72 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судовий збір у розмірі 1863,68 грн підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) задовольнити повністю. 
2. Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову під час мобілізації у формі протоколу від 04.02.2026 № 105 на підставі п. 12) ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі п. 12) ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з урахуванням висновків суду.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1863,68 (одна тисяча вісімсот шістдесят три грн шістдесят вісім коп) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 29.07.2026.

Суддя Н.О. Бульба