Справа № 127/19/26
Провадження 2/127/12/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року | м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 28.11.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z07.00601.006009511.
Позивач зазначив, що за умовами кредитного договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 150000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов договору.
Позивач також зазначив, що 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 перейшло до позивача.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № Z07.00601.006009511 у загальному розмірі 240328,37 грн, з яких: 144891,74 грн - заборгованість за основним боргом, 19615,95 грн - заборгованість за відсотками, 75820,68 грн - заборгованість за комісіями, а також судовий збір у розмірі 3604,93 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд постановив проводити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу, зокрема, право на подання відзиву на позовну заяву та наслідки його неподання.
Відповідач через свого представника адвоката Хейніса О.Г. подав відзив на позовну заяву.
У відзиві відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами у частині стягнення заборгованості за платою за обслуговування кредиту, яку позивач визначає як комісію.
Відповідач вказав, що за умовами договору банк надав йому кредит у сумі 150000 грн на строк 48 місяців, до 28.11.2023, зі сплатою 11,99 % річних. Із цієї суми банк переказав 136986,30 грн на рахунок відповідача, відкритий в АТ «Ідея Банк», а також за дорученням відповідача сплатив страховий внесок у сумі 13013,70 грн.
Відповідач зазначив, що п. 1.5 договору передбачає послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, однак договір не містить конкретного переліку таких послуг. На думку відповідача, банк фактично встановив оплату за інформування щодо кредиту, яке відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» має надаватися споживачу безоплатно не частіше одного разу на місяць.
Відповідач послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду щодо нікчемності умов договорів споживчого кредиту про щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості, якщо кредитодавець не довів перелік додаткових чи супутніх послуг, які фактично надаються споживачу та за які встановлена така плата.
Крім того, відповідач зазначив, що згідно з випискою він частково погасив заборгованість за кредитним договором на загальну суму 44588 грн. Позивач зарахував ці кошти так: 5108,26 грн - на погашення тіла кредиту, 10049,47 грн - на погашення відсотків, 29367,27 грн - на погашення плати за обслуговування кредиту. Відповідач вважає, що з огляду на незаконність нарахування плати за обслуговування кредиту сплачені ним кошти, які банк зарахував у погашення такої плати, мають бути зараховані в погашення тіла кредиту та процентів.
Згідно з розрахунком відповідача без урахування нарахованої плати за обслуговування кредиту до стягнення підлягає 128122,71 грн за тілом кредиту та 24055,90 грн за відсотками.
Також відповідач просив стягнути з позивача на його користь 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач подав відповідь на відзив, у якій вважав доводи відповідача безпідставними.
Позивач зазначив, що відповідач не спростував факт укладення кредитного договору, а позивач надав докази видачі кредиту, а саме ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту у сумі 150000 грн, ордер-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу у сумі 13013,70 грн, виписку по особовому рахунку та довідку-розрахунок первісного кредитора.
Щодо плати за обслуговування кредиту позивач зазначив, що така плата передбачена договором, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів. Також позивач вказав, що після набуття права вимоги не здійснював додаткових нарахувань і просить стягнути лише заборгованість, яка існувала на дату відступлення права вимоги.
Стосовно заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу позивач заперечив проти їх стягнення, посилаючись на неспівмірність суми 30000 грн зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та тим, що справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Інші заяви по суті справи чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 28.11.2019 укладено договір кредиту та страхування № Z07.00601.006009511.
Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах, визначених договором.
Згідно з п. 1.2 договору сума кредиту становить 150000 грн.
Відповідно до п. 1.3 договору процентна ставка за кредитом становить 11,99 % річних, змінювана.
Згідно з п. 1.4 договору строк кредиту становить 48 місяців.
Відповідно до п. 1.5 договору під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 додатку № 1 «Інші послуги банку».
Згідно з п. 1.6 договору дата повернення кредиту визначена 28.11.2023.
Відповідно до п. 1.7 договору банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 136986,30 грн на поточний рахунок позичальника, відкритий в АТ «Ідея Банк», та сплачує 13013,70 грн як страховий внесок за рахунок кредиту згідно з умовами договору добровільного страхування життя.
Згідно з п. 1.9 договору банк вправі зменшити процентну ставку за договором до акційного рівня у разі настання подій, передбачених договором.
Відповідно до п. 2.1 договору сторони погодили умови добровільного страхування життя. Страховий внесок одноразовий становить 13013,70 грн, дата початку дії договору добровільного страхування життя - 28.11.2019, дата закінчення дії договору добровільного страхування життя - 28.11.2020.
Відповідно до п. 3.1 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 64,2 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника становить 302097,04 грн.
Згідно з п. 3.3 договору позичальник підтвердив, що до укладення договору отримав усі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану.
Відповідно до п. 3.4 договору позичальник підтвердив, що банк надав йому інформацію про можливість використання різних способів повернення кредиту.
Згідно з п. 3.12 договору позичальник підтвердив, що номер телефону, електронна адреса, паспортні дані та адреса проживання є актуальними.
Договір підписано АТ «Ідея Банк», страховим агентом та ОСОБА_1 .
Додатком № 1 до договору кредиту та страхування № Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 є паспорт споживчого кредиту та графік платежів.
Згідно з додатком № 1 тип кредиту визначений як споживчий кредит, сума кредиту становить 150000 грн, строк кредитування - 48 місяців, процентна ставка - 11,99 % річних, змінювана.
У додатку № 1 зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,75 % щомісячно від початкової суми кредиту.
Графіком платежів передбачено щомісячні платежі з 02.01.2020 до 28.11.2023. Платежі складаються з часткового погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредитної заборгованості, яка відображена у графіку як інші послуги банку.
На підтвердження видачі кредитних коштів позивач надав ордер-розпорядження № 1 від 28.11.2019, відповідно до якого банк перерахував кошти за договором № Z07.00601.006009511, а також ордер-розпорядження № 2 від 28.11.2019, відповідно до якого за рахунок кредиту сплачено страховий платіж у сумі 13013,70 грн.
Матеріали справи також містять меморіальний ордер, яким підтверджено проведення операції за кредитним договором, та виписку по особовому рахунку, у якій відображено рух коштів за договором, зокрема видачу кредиту та часткові погашення відповідача.
Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 28.11.2019 до 22.06.2023 відповідач здійснював часткові погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до розрахунку оплат ОСОБА_1 та зарахування позивачем, відповідач сплатив за договором 44588 грн. Із цих платежів кредитор зарахував 5108,26 грн у погашення тіла кредиту, 10049,47 грн у погашення відсотків, 29367,27 грн у погашення інших платежів.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості АТ «Ідея Банк» станом на 07.07.2023 за кредитним договором № Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 заборгованість ОСОБА_1 становить 240328,37 грн, з яких: 144891,74 грн - заборгованість за основним боргом, 19615,95 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 75820,68 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями.
Суд також встановив, що між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 07.07.2023 укладено договір факторингу № 07072023.
Відповідно до п. 2.1 договору факторингу за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених договором.
Згідно з п. 2.2 договору факторингу права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», визначені у реєстрі боржників, який підписують сторони, та передаються за актом приймання-передачі.
Відповідно до п. 3.1 договору факторингу сума фінансування за договором становить 4150000 грн.
Згідно з п. 4.1 договору факторингу фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у порядку, передбаченому договором.
Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за кредитним договором № Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 у загальному розмірі 240328,37 грн, з яких: 144891,74 грн - заборгованість за основним боргом, 19615,95 грн - заборгованість за відсотками, 75820,68 грн - заборгованість за комісією.
Позивач після набуття права вимоги не здійснював додаткових нарахувань за кредитним договором, що він окремо зазначив у відповіді на відзив.
Відповідач надав власний розрахунок заборгованості перед позивачем з урахуванням незаконності нарахування та стягнення плати за обслуговування кредиту. Згідно із цим розрахунком після виключення плати за обслуговування кредиту та перерозподілу фактично сплачених коштів у погашення дійсних складових заборгованості залишок заборгованості за тілом кредиту становить 128122,71 грн, а залишок заборгованості за відсотками становить 24055,90 грн.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона - боржник - зобов`язана вчинити на користь другої сторони - кредитора - певну дію, зокрема передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, які закон визначає як істотні або які є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін сторони мають досягти згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа - кредитодавець - зобов`язується надати грошові кошти - кредит - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, які існували на момент переходу цих прав, якщо договір або закон не встановлює інше.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо договір або закон не встановлює інше.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, за наявності, для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника, за наявності.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків, за їх наявності, щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум, за можливості зазначення таких умов у виписці, а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» у разі невиконання кредитодавцем обов`язку, передбаченого частиною першою цієї статті, споживач звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит до дня надання такої інформації кредитодавцем.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, які встановлює цей Кодекс. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Позивач довів належними і допустимими доказами, що 28.11.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № Z07.00601.006009511, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 150000 грн, з яких 136986,30 грн перераховано на рахунок відповідача, а 13013,70 грн спрямовано на сплату страхового платежу за дорученням відповідача.
Матеріали справи підтверджують факт видачі кредиту, оскільки позивач надав договір кредиту та страхування, ордер-розпорядження № 1, ордер-розпорядження № 2, меморіальний ордер та виписку по особовому рахунку. Відповідач у відзиві фактично не заперечував факт укладення договору та отримання кредиту, а спір між сторонами стосується правомірності нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості та розміру заборгованості після перерахунку.
Позивач також довів перехід до нього права вимоги за кредитним договором № Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 на підставі договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 та реєстру боржників № 2 до цього договору.
Щодо вимог про стягнення заборгованості за платою за обслуговування кредиту суд зазначає таке.
Пункт 1.5 договору кредиту та страхування передбачає, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за які встановлена плата відповідно до п. 5 додатку № 1 «Інші послуги банку». Додаток № 1 визначає плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,75 % щомісячно від початкової суми кредиту.
Водночас кредитний договір не містить конкретного переліку додаткових чи супутніх послуг, які банк фактично надає відповідачу за таку щомісячну плату. Зі змісту договору та графіка платежів неможливо встановити, які саме самостійні послуги, окрім дій кредитодавця з адміністрування кредиту та інформування позичальника, охоплює плата за обслуговування кредитної заборгованості.
Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, відповідно до якого комісія за обслуговування кредиту може охоплювати плату за інформацію про стан кредиту лише тоді, коли споживач вимагає її частіше одного разу на місяць, а умова договору споживчого кредиту, укладеного після 10.06.2017, щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право отримувати один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19, за яким якщо у договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх послуг кредитодавця, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які фактично надаються позичальнику та за які встановлено щомісячну комісію, така комісія не підлягає стягненню.
Близький за змістом висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі № 204/224/21, відповідно до якого, якщо кредитодавець не зазначив і не довів наявність та перелік додаткових чи супутніх послуг, за які встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, умови договору про обов`язок позичальника щомісячно сплачувати таку плату є нікчемними за ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Доводи позивача про те, що плата за обслуговування кредиту передбачена договором, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, не спростовують зазначеного висновку. Сам факт включення такої плати до договору і графіка платежів не доводить правомірність її стягнення, якщо кредитодавець не конкретизував і не довів перелік окремих додаткових чи супутніх послуг, за які споживач повинен сплачувати щомісячну плату.
Позивач набув право вимоги в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу права вимоги. Тому якщо первісний кредитор не мав правових підстав для стягнення з відповідача плати за обслуговування кредитної заборгованості, новий кредитор також не набув права вимагати стягнення цієї складової заборгованості.
З огляду на зазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 75820,68 грн заборгованості за комісіями, які фактично є платою за обслуговування кредитної заборгованості, задоволенню не підлягає.
Щодо розміру заборгованості за основним боргом та процентами суд зазначає таке.
Позивач просить стягнути 144891,74 грн заборгованості за основним боргом і 19615,95 грн заборгованості за відсотками, виходячи з розрахунку первісного кредитора, у якому частину здійснених відповідачем платежів зараховано у погашення плати за обслуговування кредиту.
Водночас після встановлення нікчемності умови договору про щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості суд не приймає зарахування фактично сплачених відповідачем коштів у рахунок погашення цієї плати.
Згідно з розрахунком оплат відповідач сплатив за кредитним договором 44588 грн. Із цих коштів кредитор зарахував 29367,27 грн у погашення інших платежів, тобто плати за обслуговування кредиту.
Оскільки вимога про стягнення плати за обслуговування кредиту є необґрунтованою, платежі, які банк зарахував у рахунок такої плати, мають бути враховані при визначенні дійсного залишку заборгованості за тілом кредиту та процентами.
Відповідач подав розрахунок заборгованості без урахування нарахованої плати за обслуговування кредиту, відповідно до якого залишок заборгованості за тілом кредиту становить 128122,71 грн, а залишок заборгованості за відсотками становить 24055,90 грн.
Суд перевірив цей розрахунок із урахуванням умов договору, графіка платежів, виписки по особовому рахунку та розрахунку оплат, і вважає його таким, що правильно враховує виключення нікчемної плати за обслуговування кредиту та перерозподіл фактично сплачених відповідачем коштів у погашення дійсних складових заборгованості.
Позивач не подав альтернативного розрахунку заборгованості, який би виключав плату за обслуговування кредиту і водночас іншим чином визначав залишок заборгованості за тілом кредиту та процентами. У відповіді на відзив позивач лише наполягав на правомірності нарахування плати за обслуговування кредиту, однак ці доводи суд відхилив з наведених вище підстав.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 128122,71 грн заборгованості за основним боргом та 24055,90 грн заборгованості за відсотками.
Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 152178,61 грн, з яких: 128122,71 грн - заборгованість за основним боргом; 24055,90 грн - заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог потрібно відмовити.
Щодо судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 152178,61 грн із заявлених 240328,37 грн, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 3604,93 грн. Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2282,68 грн, виходячи з такого розрахунку: 3604,93 грн ? 152178,61 грн / 240328,37 грн = 2282,68 грн.
Відповідач просив стягнути з позивача 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження таких витрат відповідач подав ордер адвоката Хейніса О.Г. серії АВ № 1164301 від 09.02.2026, договір про надання правової допомоги від 09.02.2026, додаткову угоду № 1 до цього договору від 09.02.2026 та квитанцію до прибуткового касового ордера від 09.02.2026 на суму 30000 грн.
Позивач у відповіді на відзив заперечив проти стягнення з нього 30000 грн витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи та розглядом справи у спрощеному провадженні без виклику сторін.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Визначаючись з розміром витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, суд враховує, що справа є малозначною, розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, представника відповідача у судових засіданнях не брав участь, а правова позиція відповідача стосувалася щодо перерахунку заборгованості. Суд також враховує обсяг підготовленого відзиву, надані розрахунки та те, що доводи відповідача частково вплинули на результат вирішення спору.
Заявлений розмір витрат у сумі 30000 грн є неспівмірним зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи та розглядом справи у письмовому провадженні. Розумним, співмірним і об`єктивним розміром витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд визначає у сумі 3000 грн.
Оскільки позов задоволено частково у розмірі 152178,61 грн (на 63,32%) та відповідно відмовлено в задоволенні позову на суму 88149,76 грн із заявлених 240328,37 грн, відсоток відмовлених позовних вимог становить 36,68 %. Тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до відмовленої частини позовних вимог у розмірі 1100,37 грн, виходячи з такого розрахунку: 3000 грн ? 88149,76 грн / 240328,37 грн = 1100,37 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № Z07.00601.006009511 від 28.11.2019 у загальному розмірі 152178 (сто п`ятдесят дві тисячі сто сімдесят вісім) гривень 61 копійка, з яких: 128122,71 грн - заборгованість за основним боргом; 24055,90 грн - заборгованість за відсотками.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2282,68 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1100,37 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В. В. Горбатюк