ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 609/406/26 | Головуючий у 1-й інстанції Харлан М.В.
Провадження № 33/817/473/26 | Доповідач - Гриниха Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Гриниха Л.Є. 
з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Винту Є.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної  відповідальності ОСОБА_1 -Винту Є.Ю. на постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2026 року,-
В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою  ОСОБА_1  визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн..
Згідно даної постанови, ОСОБА_1 , 13 березня 2026 року, близько 19.20 год., в м. Шумськ по вул. Чирянка, Кременецького району Тернопільської області керувала транспортним засобом марки «Honda Jazz» д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест 6810 Драгер» відмовилася, також пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я відмовилась. Таким чином ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  
Вважає постанову суду необґрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права, а судом здійснено спрощений підхід до розгляду справи.
Вказані вимоги мотивує тим, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки було запропоновано пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров`я, який знаходиться у м. Шумськ, а у КНП «Кременецька опорна лікарня» що знаходиться у м. Кременець Тернопільської області.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків. 
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 614196 від 13 березня 2026 року  ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу “Драгер” на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовилась, а також відмовилась його пройти у медичному закладі.
Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності при цьому двох свідків. 
Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску. 
Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.
З цього відеозапису вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які їй були повідомлені, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснено порядок такого проходження, зокрема вказано, що вона має право пройти такий на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, або проїхати у медичний заклад чи відмовитися від проходження огляду. 
Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керувала водій ОСОБА_1 , пропонували останній пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.
Крім того в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2026 року в медичний заклад.
Із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави зупинки транспортного засобу, оскільки вона рухалася із порушенням ПДР України, вказано про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також її права, передбачені ст.268 КУпАП.
Також на місці події ОСОБА_1 особисто підтвердила, що вживала алкоголь.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд не в найближчому закладі охорони здоров`я, який знаходиться у м. Шумськ, а у КНП «Кременецька опорна лікарня» що знаходиться у м. Кременець Тернопільської області є безпідставними, оскільки остання відмовилася від проходження огляду у медичному закладі в цілому, а не з підстав, що не погоджувалася із запропонованим працівниками поліції медичним закладом. Отже, такі доводи апелянта не спростовують факту відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, тому відсутнє будь-яке порушення процедури проведення огляду.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність  ОСОБА_1  за вчинення нею даного адмінправопорушення.
Адміністративне стягнення на  ОСОБА_1  накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Винту Є.Ю. залишити без задоволення, а постанову Шумського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2026 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя