УХВАЛА

15 липня 2026 року
м. Київ

справа № 947/5905/24
провадження № 61-7503св26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55», про скасування рішення державного реєстратора, внесення змін в реєстр та приведення самочинно реконструйованої квартири в попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 , задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 у попередній стан нежитлового приміщення № 9 з технічним и характеристиками майна згідно з технічним паспортом на приміщення № 9 від 16 січня 2018 року, виданого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» шляхом знесення самочинно добудованих приміщень загальною площею 52,1 кв. м та відновлення стін, що встановлювали межі приміщення № 9 - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власні кошти у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 у попередній стан нежитлового приміщення № 9 з технічними характеристиками майна згідно з технічним паспортом на приміщення № 9 від 16 січня 2018 року, виданого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» шляхом знесення самочинно добудованих приміщень загальною площею 52,1 кв. м та відновлення стін, що встановлювали межі приміщення № 9.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У червні 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, надано сторонам строк на усунення недоліків касаційної скарги.

03 липня 2026 року матеріали справи № 947/5905/24 надійшли до Верховного Суду.

У липні 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2. через підсистему «Електронний суд» подала заяву про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

На обґрунтування заяви зазначає, що 19 червня 2026 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 947/5905/24 від 10 червня 2026 року про зобов'язання ОСОБА_1 за власні кошти у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 у попередній стан нежитлового приміщення, шляхом знесення самочинно добудованих приміщень загальною площею 52,1 кв. м та відновлення стін, що встановлювали межі приміщення № 9. Крім того, 07 липня 2026 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду у розмірі 1 700,00 грн. Зазначає, що у разі задоволення касаційної скарги, поворот виконання рішення буде фактично неможливим, оскільки відновлення демонтованих конструкцій потребуватиме проведення нових будівельних робіт, значних матеріальних витрат та не забезпечить відновлення становища сторін, яке існувало до виконання рішення. З метою запобігання невідворотним негативним наслідкам, просить зупинити виконання оскаржуваних судових рішень. На підтвердження зазначених обставин надано відповідні докази.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені певними доказами.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Зазначене також визначено положенням статті 129-1 Конституції України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, враховуючи обов`язковість судового рішення, клопотання про зупинення його виконання або зупинення його дії має бути достатньо обґрунтованим та відповідати законодавчо закріпленим гарантіям врахування прав та інтересів усіх учасників справи, забезпечувати збалансованість їх інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведені у заяві доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення постанови Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року,а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2  про зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року задовольнити.

Зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Одісей-55», про скасування рішення державного реєстратора, внесення змін в реєстр та приведення самочинно реконструйованої квартири в попередній стан, до закінчення касаційного перегляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков    	
	Р. А. Лідовець    	
	Д. Д. Луспеник