РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2026 року | м. Рівне | №460/9681/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| ОСОБА_1
до | ІНФОРМАЦІЯ_1
| про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій відповідача, що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку та зобов`язання відповідача виключити відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку.
Ухвалою суду від 05.06.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність внесення ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку. Позивач зазначає, що адміністративне провадження за фактом його неприбуття 29.01.2025 для проходження медичного огляду було закрито постановою №227, а за фактом неприбуття 27.03.2026 за повісткою №6731718 протокол про адміністративне правопорушення не складався та постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не виносилася. Вважає, що за відсутності належного документального підтвердження притягнення його до адміністративної відповідальності відомості про порушення правил військового обліку внесені до Реєстру безпідставно, у зв`язку із чим просить визнати відповідні дії відповідача протиправними та зобов`язати виключити такі відомості з Реєстру.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позову та зазначив, що відомості про порушення позивачем правил військового обліку внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів правомірно. Вказує, що позивач не прибув за повісткою для проходження медичного огляду 29.01.2025, а також повторно не прибув 27.03.2026 за повісткою №6731718 та не повідомив про поважні причини неприбуття. За першим фактом стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення №171 та винесено постанову №227, а у зв`язку з повторним неприбуттям відповідачем ініційовано його доставлення органами Національної поліції для складання адміністративних матеріалів. Вважає, що встановлені обставини свідчать про порушення позивачем вимог законодавства щодо військового обов`язку та правил військового обліку, а тому підстави для визнання протиправними дій щодо внесення відповідних відомостей до Реєстру та їх виключення відсутні.
Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 (далі – позивач) перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час оновлення військово-облікових даних у мобільному застосунку «Резерв+» ним виявлено, що у сформованому військово-обліковому документі міститься відмітка «Порушення правил військового обліку».
З метою з`ясування підстав внесення таких відомостей представник позивача 11.05.2026 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 з адвокатським запитом щодо надання інформації про допущені позивачем порушення правил військового обліку за період з 2022 по 2026 роки, а також копій документів, протоколів та постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Листом від 15.05.2026 №11/2/5179 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що за позивачем обліковано два випадки порушення законодавства про військовий обов`язок та військовий облік. Зокрема, позивач не прибув за повісткою для проходження медичного огляду о 09:00 29.01.2025.
Також відповідач повідомив, що 02.03.2026 позивача було супроводжено групою оповіщення до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення №171 та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №227, якою провадження у справі закрито на підставі статті 38 та пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.
Крім того, 02.03.2026 позивачу вручено повістку №6731718 про необхідність прибуття о 09:00 27.03.2026 для проходження медичного огляду. За інформацією відповідача, станом на 30.03.2026 позивач за цією повісткою не прибув та про наявність поважних причин неприбуття ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив. У зв`язку із цим відповідачем ініційовано звернення до органів Національної поліції щодо доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративних матеріалів у порядку статті 259 КУпАП.
Позивач вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку є протиправною. Зазначає, що за фактом неприбуття 27.03.2026 за повісткою №6731718 протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилася, що, на його думку, свідчить про відсутність належного документального підтвердження вчинення ним відповідного адміністративного правопорушення.
При цьому позивач звертає увагу, що адміністративне провадження за попереднім випадком неприбуття, за результатами якого було складено протокол №171 та постанову №227, закрито, тоді як щодо неприбуття за повісткою на 27.03.2026 відповідач у листі від 15.05.2026 повідомив лише про ініціювання його доставлення для складання адміністративних матеріалів.
За таких обставин позивач вважає, що відомості про порушення ним правил військового обліку внесені до Реєстру за відсутності належного підтвердження факту притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим просить суд визнати відповідні дії ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправними та зобов`язати відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ним правил військового обліку.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.1992 №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання ч 5 статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, п.2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” від 16.03.2017 №1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст. 2 Закону №1951-VIII).
За приписами ч.ч. 8, 9 ст. 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . У сформованому в мобільному застосунку «Резерв+» військово-обліковому документі позивача відображено відомості «Порушення правил військового обліку».
З метою з`ясування підстав відображення зазначеної інформації представник позивача 11.05.2026 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 з адвокатським запитом, у якому просила, зокрема, повідомити про зафіксовані порушення позивачем правил військового обліку та надати копії документів, протоколів і постанов про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.05.2026 №11/2/5179, відповідач повідомив про два випадки невиконання позивачем обов`язків, пов`язаних із військовим обліком та прибуттям до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Перший випадок стосувався неприбуття ОСОБА_1 29.01.2025 для проходження медичного огляду. У зв`язку із цим 02.03.2026 позивача було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , складено протокол про адміністративне правопорушення №171 та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №227.
Постановою №227 відповідне провадження було закрито на підставі статті 38 та пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП.
Отже, суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що зазначене адміністративне провадження не завершилося накладенням на нього адміністративного стягнення.
Водночас ця обставина сама по собі не є достатньою для висновку про протиправність спірних дій відповідача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що підставою для обліку за позивачем порушення правил військового обліку відповідач також визначив інший, наступний випадок невиконання ним обов`язку щодо прибуття за повісткою.
Так, судом встановлено, що 02.03.2026 ОСОБА_1 вручено повістку №6731718, відповідно до якої він повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09:00 27.03.2026 для проходження медичного огляду.
Факт вручення позивачу зазначеної повістки матеріалами справи не спростований. Позивач також не заперечує обставини свого неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 у визначені в повістці дату і час.
При цьому доказів повідомлення відповідача у встановленому порядку про наявність поважних причин неприбуття 27.03.2026 позивачем до суду не надано.
Саме у зв`язку з неприбуттям позивача за врученою йому повісткою відповідачем ініційовано звернення до органів Національної поліції щодо його доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення адміністративних матеріалів у порядку статті 259 КУпАП.
Отже, на відміну від першого випадку, за яким адміністративне провадження було закрито, другий випадок стосувався іншої події – неприбуття ОСОБА_1 27.03.2026 за повісткою №6731718, врученою йому 02.03.2026.
Зазначені обставини позивачем не спростовані.
Основним доводом позивача на підтвердження протиправності дій відповідача є те, що за фактом його неприбуття 27.03.2026 протокол про адміністративне правопорушення не складався, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не виносилася, а тому, на його переконання, до завершення провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідач не мав правових підстав для відображення в Реєстрі відомостей «Порушення правил військового обліку».
Оцінюючи такі доводи, суд виходить з того, що вони ґрунтуються на ототожненні двох різних за своїм змістом юридичних обставин: фіксації органом ведення Реєстру відомостей про порушення військовозобов`язаним установлених правил військового обліку та притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності за відповідне правопорушення.
Так, пунктом 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачено внесення до Реєстру відомостей про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, із зазначенням дати, номера та короткого змісту протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення.
Водночас предметом оскарження у цій справі є не внесення до Реєстру відомостей про накладення на ОСОБА_1 конкретного адміністративного стягнення, розмір штрафу, дату чи номер постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а відображення у військово-обліковому документі інформації «Порушення правил військового обліку».
Матеріали справи не свідчать про те, що в Реєстрі стосовно позивача міститься інформація про його притягнення до адміністративної відповідальності за другим випадком неприбуття або що за ним обліковується постанова про накладення адміністративного стягнення, якої фактично не існує.
Таким чином, саме лише посилання позивача на пункт 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII не є достатнім для висновку про протиправність спірних дій, оскільки зазначена норма регламентує внесення до Реєстру відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності, тоді як оскаржувана позначка за своїм буквальним змістом відображає наявність облікованого порушення правил військового обліку.
При цьому Закон №1951-VIII визначає Реєстр як інформаційно-комунікаційну систему, призначену не виключно для обліку осіб, яких уже притягнуто до адміністративної відповідальності, а для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних і резервістів з метою забезпечення військового обліку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до статті 5 Закону №1951-VIII є органом ведення Реєстру та в межах визначених законом повноважень забезпечує ведення Реєстру й актуалізацію його бази даних.
Поряд із цим військовий облік відповідно до Закону №2232-XII та Порядку №1487 передбачає не лише накопичення персональних даних військовозобов`язаних, а й здійснення заходів щодо забезпечення виконання ними встановлених правил військового обліку.
За таких обставин суд не вбачає правових підстав для висновку, що орган ведення Реєстру може зафіксувати інформацію про порушення військовозобов`язаним установленого обов`язку виключно після завершення провадження у справі про адміністративне правопорушення та набрання чинності постановою про накладення адміністративного стягнення.
Фіксація відомостей, необхідних для ведення військового обліку, та притягнення особи до адміністративної відповідальності мають різне функціональне та правове призначення.
Притягнення до адміністративної відповідальності є результатом окремої процедури, в межах якої компетентним органом вирішується питання про наявність складу адміністративного правопорушення, винуватість конкретної особи та застосування до неї адміністративного стягнення.
Натомість відображення органом військового обліку фактичної інформації про невиконання військовозобов`язаним установленого обов`язку саме по собі не є постановою у справі про адміністративне правопорушення, не встановлює винуватості особи у розумінні КУпАП та не замінює процедуру притягнення до адміністративної відповідальності.
Тому відсутність станом на 15.05.2026 протоколу та постанови за фактом неприбуття ОСОБА_1 27.03.2026 не спростовує самої фактичної обставини його неприбуття за врученою повісткою та не свідчить автоматично про недостовірність відображених органом військового обліку відомостей.
Суд також враховує, що у цій справі позивач не оспорює факт отримання 02.03.2026 повістки №6731718, не доводить факту свого прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.03.2026 та не надав доказів завчасного або своєчасного повідомлення відповідача про поважні причини неприбуття.
Натомість обґрунтування позову фактично зводиться до твердження, що до прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності будь-які відомості про порушення правил військового обліку не можуть відображатися у Реєстрі.
З таким тлумаченням суд не погоджується.
Суд зауважує, що закриття попереднього адміністративного провадження постановою №227 також не має визначального значення для оцінки другого випадку, оскільки йдеться про різні фактичні обставини, різні дати та різні випадки неприбуття позивача.
Постанова №227 стосується неприбуття 29.01.2025, тоді як спірна на час звернення позивача інформація обґрунтовувалася відповідачем, серед іншого, неприбуттям за іншою повісткою – №6731718 на 27.03.2026.
Тому закриття адміністративного провадження щодо попереднього випадку не спростовує факту виникнення 27.03.2026 нової обставини, яка була окремо облікована відповідачем та щодо якої ним вживалися передбачені законодавством заходи.
Більше того, зі змісту листа від 15.05.2026 №11/2/5179 вбачається, що відповідач не стверджував про вже здійснене притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за неприбуття 27.03.2026. Навпаки, ІНФОРМАЦІЯ_2 прямо зазначив, що ним ініційовано доставлення позивача для складання адміністративних матеріалів.
Така відповідь узгоджується з фактичним станом відповідної процедури та не дає підстав вважати, що відповідач облікував позивача як особу, вже притягнуту до адміністративної відповідальності за другим випадком.
Отже, аргументація позивача щодо відсутності постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не спростовує правомірності обліку факту неприбуття за повісткою, а лише підтверджує, що станом на відповідний момент процедура вирішення питання про адміністративну відповідальність за цим фактом не була завершена.
Суд окремо наголошує, що в межах цієї адміністративної справи не вирішується питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210 чи статтею 210-1 КУпАП, та його винуватість у вчиненні такого правопорушення.
Вирішення цих питань здійснюється в межах передбаченої КУпАП процедури та не становить предмета цього адміністративного спору.
Відтак наявність у військово-обліковому документі позначки «Порушення правил військового обліку» не може сама по собі розцінюватися судом як встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення або як факт його притягнення до адміністративної відповідальності.
Визначальним для вирішення цієї справи є те, чи доведено позивачем протиправність дій відповідача саме щодо внесення та обліку оскаржуваних відомостей.
Сукупність встановлених судом обставин свідчить, що 02.03.2026 ОСОБА_1 було вручено повістку №6731718 про необхідність прибуття 27.03.2026, у визначені дату та час позивач до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, доказів повідомлення про поважні причини неприбуття не надав, а відповідач у зв`язку із цим зафіксував відповідну обставину та ініціював передбачені законодавством заходи щодо доставлення позивача для оформлення адміністративних матеріалів.
Доказів того, що відомості, на підставі яких відповідачем здійснено відповідний облік, є недостовірними, стосуються іншої особи, внесені внаслідок технічної помилки або що позивач фактично виконав обов`язок щодо прибуття 27.03.2026, матеріали справи не містять.
Поряд із цим позивачем не доведено, що оскаржувана позначка за своїм правовим змістом є саме відомостями про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченими пунктом 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII.
За таких обставин посилання позивача виключно на відсутність протоколу та постанови за другим випадком не є достатньою правовою підставою для визнання протиправними дій відповідача щодо обліку відповідної інформації.
Сам по собі факт незавершення провадження про адміністративне правопорушення не нівелює встановленої відповідачем та не спростованої позивачем фактичної обставини неприбуття за врученою повісткою і не зумовлює автоматичної протиправності відображення такої інформації в системі військового обліку.
Водночас суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій.
У цій справі відповідачем наведено конкретну фактичну підставу внесення спірної інформації, визначено дату неприбуття позивача, реквізити врученої йому повістки та повідомлено про заходи, вжиті у зв`язку з невиконанням відповідного обов`язку. Зазначені обставини позивачем належними та допустимими доказами не спростовані.
Таким чином, досліджені судом докази не дають підстав для висновку про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 вніс до Реєстру завідомо недостовірні відомості, відомості про неіснуючу постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності або іншу інформацію, яка не відповідала фактичним обставинам військового обліку позивача.
Навпаки, матеріалами справи підтверджено існування фактичної підстави, у зв`язку з якою відповідачем обліковано відповідну інформацію, – неприбуття ОСОБА_1 27.03.2026 за повісткою №6731718 за відсутності відомостей про повідомлення ним поважних причин такого неприбуття.
За наведених обставин суд доходить висновку, що позивач помилково пов`язує можливість відображення відомостей про порушення правил військового обліку виключно з наявністю постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та фактично ототожнює фіксацію відповідних військово-облікових відомостей із застосуванням адміністративного стягнення.
Натомість у межах спірних правовідносин доказів того, що відповідач вийшов за межі повноважень органу ведення Реєстру, облікував відомості, які не відповідали фактичним обставинам, або безпідставно зазначив позивача як особу, вже притягнуту до адміністративної відповідальності за неприбуття 27.03.2026, судом не встановлено.
Отже, підстави для визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку відсутні.
Вимога позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити відповідні відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є похідною від вимоги про визнання протиправними дій щодо їх внесення.
Оскільки суд не встановив протиправності дій відповідача щодо внесення та обліку спірних відомостей, правові підстави для покладення на ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку виключити такі відомості з Реєстру також відсутні.
За сукупністю встановлених обставин та досліджених доказів суд доходить висновку, що відповідачем наведено належне фактичне обґрунтування підстав відображення спірної інформації, тоді як доводи позивача ґрунтуються переважно на помилковому ототожненні відомостей про порушення правил військового обліку з фактом притягнення до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення ним правил військового обліку та зобов`язання відповідача виключити такі відомості з Реєстру є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Підстви для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, що полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 та зобов`язання виключити відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 15 вересня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 

Суддя       Н.В. Друзенко