ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 520/23543/23
адміністративне провадження № К/990/867/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О. О., 
суддів: Васильєвої І. А. Яковенка М. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Нертус» до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Нертус» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року (прийняте у складі головуючого судді Ніколаєвої О. В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року (ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Русанової В.Б., суддів: Бегунца А. О., П`янової Я. В.) у справі №520/23543/23
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Торговий дім «Нертус» (далі - ТОВ «ТД «Нертус») звернулось до суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - ПМУ ДПС, податковий орган), у якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №23935000705 у частині застосування пені у розмірі 198 657,59 грн.
2. Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «Торговий дім «Нертус» зазначило, що імпортований товар придбавався, як товар гуманітарної допомоги на замовлення Благодійної організації «Харківський обласний благодійний фонд «Даруй добро» для подальшої передачі військовим формуванням та суб`єктам, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ проти України.
Таким чином, датою завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням позивачем граничних строків розрахунків за операціями з імпорту продукції, яка ввозилася (надходила) в Україну як гуманітарна допомога, може бути дата отримання ввезеної гуманітарної допомоги особами, зазначеними в підпункті 2 пункту 14-7 постанови Правління НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 №18 (далі - Постанова №18) за відсутності документів, що підтверджують дату пропуску через митний кордон України гуманітарної допомоги.
ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про не виконання позивачем передбачених підпунктом 2 пункту 14-7 Постанови №18 вимог для реалізації банком свого права на завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням ТОВ «Торговий дім «Нертус» граничних строків розрахунків за операціями з імпорту продукції, яка ввезена в Україну як гуманітарна допомога на виконання імпортного контракту від 02.06.2022 №1/22-НAR з компанією нерезидентом Prohunt, EU S.R.O. (Словаччина).
4.1. Суд апеляційної інстанції також зауважив, що суд першої інстанції правильно вдався до надання оцінки документам, які, на думку позивача, підтверджували факт отримання товару, придбаного за контрактом від 02.06.2022 №1/22-НAR. 
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
5. ТОВ «Торговий дім «Нертус» не погодившись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року та прийняте нове рішення про задоволення позовних вимог.
5.1. ТОВ «ТД «Нертус» у касаційній скарзі зазначило підставою касаційного оскарження пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
5.2. Так, позивач наголошує на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій, перевіряючи правильність застосування відповідачем положень п.3 ст.13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту та валютні операції» (далі - Закон № 2473-VIII) (порушення строків), у взаємозв`язку із положенням п.5 ст.13 Закону № 2473-VIII (відповідальність), помилково дійшли висновку про обґрунтованість та правомірність доводів відповідача, що у причино-наслідковому зв`язку свідчить про неправильність застосування таких положень безпосередньо судами.
5.3. На думку позивача судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що під час проведення документальної перевірки, податковий орган зобов`язаний надавати перевагу положенням Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, під час перевірки, останній не повинен був обмежуватись переліком документів відповідно до Постанови №18, та був зобов`язаний дослідити всі надані позивачем документи.
5.4. Позивач звертає увагу, що у межах спірних правовідносин та правового регулювання допущена в акті приймання-передачі формальна неточність (розбіжність) у найменуванні контрагента-постачальника сама по собі не може бути підставою для висновку про неналежність такого доказу, а отже не спростовує факту передачі права власності на товар DJIMatrice 300 RTK.
5.5. Підсумовуючи, скаржник зауважує, що за відсутності належного обґрунтування встановленого відповідачем порушення строків розрахунків, суди не наділені повноваженнями самостійного формування мотивів правомірності податкового повідомлення-рішення.
6. Податковий орган надіслав відзив на касаційну скаргу, у якому вказує на правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
IV. Установлені судами фактичні обставини справи
7. Суди попередніх інстанцій установили, що у квітні 2023 року ПМУ ДПС проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТД «Нертус» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні розрахунків, у тому числі, за зовнішньоекономічним контрактом № 1/22-HAR від 02.06.2022 за період з 07.06.2022 до 20.02.2023, згідно з отриманою податковою інформацією від органу валютного нагляду, за результатами якої складено акт від 02.05.2023 №256/35-00-07-05-05/38982285.
8. Актом установлено порушення ТОВ «ТД «Нертус» пунктів 2 та 3 статті 13 Закону № 2473-VIII, пункту 14-2 Постанови № 18, підпункту 5 пункту 10 розділу III Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №7, у результаті чого підприємством, зокрема, по імпортному контракту від 02.06.2022 №l/22-НAR з нерезидентом Prohunt, EU S.R.O. (Словаччина) з грудня 2022 року по лютий 2023 року порушено законодавчо встановлені строки розрахунків.
9. 26.05.2023 ПМУ ДПС на підставі акту перевірки прийняло податкове повідомлення-рішення №23935000705, яким позивачу нараховано пеню в розмірі 287 092,76 грн (з них: 88 435,16 грн за порушення граничних строків розрахунків за контрактом від 16.06.2022 № 1606; 198 657,59 грн - за порушення граничних строків розрахунків за контрактом від 02.06.2022 №l/22-НAR).
10. За наслідками оскарження податкового повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року в частині нарахування пені в розмірі 198 657,59 грн в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 07 серпня 2023 року, залишено скаргу позивача без задоволення, а податкове повідомлення-рішення в оскаржуваній частині - без змін.
11. Не погодившись з податковим повідомленням рішенням в частині нарахування пені в розмірі 198 657,59 грн, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
V. Оцінка Верховного Суду
12. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
13. Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
14. Закон № 2473-VIII визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
15. Частиною 1 ст. 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
16. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
17. Частинами 5, 6 цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
18. Згідно з ч. 9 ст. 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
19. За змістом ч. 10 ст. 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
20. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
21. Відповідно до частин 1, 2, 3, 5, 8 ст. 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
22. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
23. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
24. Згідно пп.54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
25. Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення, відповідно до п. 1 розділу І, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
26. Згідно з п. 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
27. Пунктом 14 прим. 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі - Постанова № 18) для операцій з експорту та імпорту товарів, здійснених з 05.04.2022, встановлені граничні строки розрахунків 180 календарних днів.
28. Протягом розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції, позивач доводив, що придбаний ним товар у Prohunt, EU S.R.O. є гуманітарною допомогою на замовлення БО «Харківський обласний благодійний фонд «Даруй добро» для подальшої передачі військовим формуванням та суб`єктам, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ проти України.
29. Так, з цього приводу Суд зазначає, що п. 14-7 Постанови №18 визначено перелік документів, за наявності яких банк має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з імпорту продукції, яка ввозиться в Україну як гуманітарна допомога:
1) документи, що підтверджують: пропуск через митний кордон України гуманітарної допомоги в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (зі змінами) від 01.03.2022 №174, якими можуть бути декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, або витяг з автоматизованої системи митного оформлення, або інші видані митними органами документи, що підтверджують ввезення гуманітарної допомоги на територію України. Також мають бути надані документи (оригінали або їх копії), що підтверджують передавання/одержання ввезеної гуманітарної допомоги її отримувачу (ем). Датою завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з імпорту продукції, яка ввозиться (надходить) в Україну як гуманітарна допомога, є дата пропуску через митний кордон України гуманітарної допомоги;
2) або документи, що підтверджують: отримання ввезеної гуманітарної допомоги правоохоронними органами, Міністерством оборони України, військовими частинами Збройних Сил України, іншими військовими формуваннями та суб`єктами, що здійснюють боротьбу з тероризмом відповідно до закону та/або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, а також установами або організаціями, що створені цими органами та утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету. Датою завершення здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з імпорту продукції, яка ввозиться (надходить) в Україну як гуманітарна допомога, може бути дата отримання ввезеної гуманітарної допомоги особами, зазначеними в підпункті 2 пункту 14-7 цієї постанови, за відсутності документів, що підтверджують дату пропуску через митний кордон України гуманітарної допомоги.
30. З аналізу наведених норм убачається, що банк має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з імпорту продукції, яка ввозиться в Україну як гуманітарна допомога, за відсутності документів, що підтверджують дату пропуску через митний кордон України гуманітарної допомоги, однак за умови подання документів, що підтверджують отримання такої допомоги, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також установами або організаціями, що створені цими органами та утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету.
31. Судом першої інстанції установлено, що 02.06.2022 між ТОВ «ТД «Нертус» (покупець) та компанією Prohunt, EU S.R.O. (Словаччина) (продавець) укладено контракт № 1/22-HAR, за умовами якого продавець продав, а покупець придбав виріб DJI Matrice 300 RTK з 2 pcs батареями, зарядним пристроєм та H20T камерою.
32. Розділом 4 Контракту передбачено, що строк поставки товару за цим Контрактом не пізніше 10.06.2022. Передача партії товару здійснюється на умовах, передбачених даним Контрактом. Передача партії товару продавцем здійснюється в строки, відповідно до умов цього Контракту. Приймання партії товару відбувається на складі покупця.
33. Судами установлено, що на підтвердження отримання товару, позивач надав акт приймання-передачі товару до Контракту та лист Prohunt, EU S.R.O. від 01.07.2022.
Також, 03.06.2022 між ТОВ «ТД «Нертус» (продавець) та Благодійною організацією «Харківський обласний благодійний фонд «Даруй добро» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 03/06-ДД/ТДН, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належний продавцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплати його вартість на умовах цього договору. Відомості про товар: виріб DJI Matrice 300 RTK з 2 pcs батареями, зарядним пристроєм та H20T камерою.
34. На підтвердження поставки товару, позивач надав видаткову накладну від 18.07.2022. Також актом приймання-передачі матеріальної (благодійної) допомоги від 18.07.2022 підтверджено передачу товару DJI Matrice 300 RTK з 2 pcs батареями, зарядним пристроєм та H20T камерою від БО «Харківський обласний благодійний фонд «Даруй добро» до угруповання військ «Харків».
35. Наведеним документам судами попередніх інстанцій була надана оцінка та зроблено висновок, що надані позивачем документи, підписані з іншим контрагентом, а саме - з компанією Prohunter, EU S.R.O. (Словаччина), не можуть бути належними у розумінні пп. 2 п. 14-7 Постанови №18, оскільки фактично не підтверджують факт отримання позивачем ввезеної гуманітарної допомоги на виконання імпортного контракту від 02.06.2022 №1/22-НAR з компанією нерезидентом Prohunt, EU S.R.O. (Словаччина):
згідно контракту від 02.06.2022 №l/22-НAR ТОВ «ТД «Нертус» придбало товар у компанії Prohunt, EU S.R.O.
акт приймання-передачі товару, який не містить дати його складання підписаний іншою компанією - Prohunter, EU S.R.O. та на виконання іншого контракту №03/06-ДД/ТТН від 03.06.2022
лист від 07.01.2022 щодо виконання контракту також містить відомості про поставку товару саме компанією Prohunter, EU S.R.O. та саме на виконання контракту №03/06-ДД/ТТН від 03.06.2022.
матеріали справи не містять як контракту №03/06-ДД/ТТН від 03.06.2022, укладеного позивачем з компанією Prohunter, EU S.R.O. (Словаччина), документів на підтвердження поставки товару компанією Prohunt, EU S.R.O. за контрактом від 02.06.2022 №l/22-НAR, так і доказів вчинення позивачем дій щодо виправлення описок у вищезазначених документах у випадку їх наявності (зокрема звернення ТОВ «ТД «Нертус» до компанії Prohunt, EU S.R.O. з проханням надати виправлені документи).
36. Отже, оцінивши наявні матеріали справи, суди дійшли висновку, що надані позивачем докази не підтверджують факт отримання позивачем ввезеної гуманітарної допомоги на виконання імпортного контракту від 02.06.2022 №1/22-НAR з компанією нерезидентом Prohunt, EU S.R.O. (Словаччина) у розумінні пп.2 п. 14-7 Постанови №18 та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення від 26 травня 2023 року №23935000705 у частині застосування пені у розмірі 198 657,59 грн.
37. Під час розгляду справи, зокрема і у касаційній скарзі, позивач звертає на зміст акту перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення. На переконання позивача, податковий орган у випадку зазначення висновку про порушення позивачем строків розрахунків за імпортним контрактом, був зобов`язаний встановити або поставити під сумнів безпосередньо сам факт ввезення (імпорту) товарно-матеріальних цінностей.
38. У цьому випадку Верховний Суд уважає за необхідне зазначити, що зі змісту акта перевірки вбачається, що поведеною перевіркою розрахунків по імпортному контракту №1/22-НАR від 02.06.2022 з нерезидентом PROHUNT, EU S. R. O, за період з 07.06.2022 по 20.02.2023 встановлено порушення вимог валютного законодавства, а саме п. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII, п. 21 розділу ІІ постанови Правління НБУ від 02.01.2019 №5 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» по імпортному контакту з грудня 2022 року по лютий 2023 року порушено строки розрахунків (а.с.22, т. 1).
39. Відповідальність за наведене порушення передбачена п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII.
40. Так, стаття 13 Закону № 2473-VIII визначає особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
41. Відповідно до п. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
42. Згідно з п. 5 ст. 13 Закону № 2473-VIII порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
43. Отже, зі змісту п.3 ст.13 Закону № 2473-VIII слідує, що її конструкція передбачає обов`язок суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності в межах строків визначених НБУ, поставити (ввезти) товарно - матеріальні цінності на митну територію України. Пункт 5 статті 13 Закону № 2473-VIII встановлює відповідальність за порушення строків поставки товару у розмірі 0,3 відсотки вартості недопоставленого товару.
44. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, відхилив доводи позивача щодо безпідставного надання судом першої інстанції оцінки документам на підтвердження отримання товару без врахування того, що наведені обставини не були підставами для нарахування податковим органом пені, оскільки підставою для висновку про порушення позивачем ст. 13 Закону 2473-VIII стала саме відсутність документу на підтвердження отримання товару покупцем, у тому числі, документу, що підтверджує дату пропуску товару через митний кордон України.
45. Разом з тим, Верховний Суд уважає , що суди попередніх інстанцій формально дослідили зміст акта перевірки та його додатків у частині джерел, на підставі яких сформовано висновки про виявлене порушення.
46. Зміст акту перевірки свідчить, що на обов`язкові письмові запити податкового органу позивачем надавались пояснення та належним чином засвідчені копії документів, зокрема, по контракту від 02.06.2022 № 1/22-НAR. 
47. У пункт 2.10 розділу 2 акта перевірки наведено перелік документів, які були використані під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки. 
48. Податковий орган в акті перевірки зазначив, що підприємством не надано документи, що підтверджують перетин митного кордону за імпортним контрактом від 02.06.2022 № 1/22-НAR з нерезидентом Prohunt, EU S.R.O за період з 07.06.2022 по 20.02.2023.
49. Також перевіряючими установлено, що станом на ТОВ «ТД Нертус» оприбутковано товари за даними бухгалтерського обліку на підставі акту-приймання від 07.06.2022 та реалізовано його на митній території України за договором купівлі-продажу від 03.06.2022 №03/06-ДД/ДН з благодійною організацією. Контракт виконано (а.с.23, т1).
50. У відзивах на позовну заяву, апеляційну скаргу відповідач, зазначав: 
ТОВ «ТД Нертус» не надано підтверджуючих документів (товаросупровідних документів, вантажної митної декларації) з відбитком митниці «Гуманітарна допомога. Продаж заборонено»:
жодних митних декларацій до перевірки ТОВ «ТД Нертус» не надавалось, а останній не є донором в розумінні Закону України «Про гуманітарну допомогу».
51. У контексті наведеного слід азначити, що у постанові від 18 березня 2025 року у справі № 160/21398/24 Верховний Суд виснував, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.
52. Перевіряючи доводи касаційної скарги, протилежні доводи учасників справи, зміст оскаржених рішень судів попередніх інстанцій, Верховний Суд уважає, що у цій справі судам необхідно надати оцінку документам, які використані під час перевірки та на підставі яких зроблено висновок про не надання документів, що підтверджують перетин митного кордону та порушення вимог п. 3 ст. 13 Закону № 2473-VIII з урахуванням документів, наявних у матеріалах справи.
53. Верховний Суд зазначає, що для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин у цій справі суду необхідно надати належну правову оцінку кожному окремому доказу та їх сукупності, які містяться в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
54. Обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.
55. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 72 КАС України). Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати з власної ініціативи (частина третя статті 77 КАС України).
56. Отже, вказане у сукупності свідчить про неповноту встановлення обставин судами, а також на те, що судами не встановлено, чи підтверджуються відповідні обставини та факти належними засобами та у передбачений чинним законодавством спосіб.
57. Зважаючи на викладене, касаційний суд не може погодитись або спростувати, як висновки та доводи позивача, так і перевірити висновки судів попередніх інстанцій, оскільки дослідження та відсутність належної оцінки доказів, виключає можливість перевірки касаційним судом правильності судового акту.
58. За приписами частин першої і другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
59. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.
60. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів
61. З огляду на викладене, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
VI. Судові витрати
62. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
63. Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Нертус» - задовольнити частково.
2. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року - скасувати, справу №520/23543/23 направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
3. Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Шишов
Судді І. А. Васильєва
М. М. Яковенко