ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/164/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство Еко Грін 999» до Баранинської сільської ради, Тячівської Державної нотаріальної контори, Виконавчого комітету Баранинської сільської ради про визнання незаконним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство Еко Грін 999» звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Баранинської сільської ради в особі державного реєстратора Мочара І.І., Тячівської Державної нотаріальної контори, в якому просить: 
1) визнати незаконним рішення про реєстрацію обтяження Тячівською Державною нотаріальною конторою. Тип обтяження - заборона (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження 4025506. Скасувати заборону (архівний запис), які внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 4025506, зареєстровано: 09.11.2006 року, реєстратором: Тячівська державна нотаріальна контора; 
2) визнати незаконним рішення Державного реєстратора Баранинської сільської ради – Мочар Івана Івановича, про вчинення запису про обтяження 26026748. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40966143 від 07.05.2018 р., в частині реєстрації обтяження, номер запису про обтяження 26026748, вчинений державним реєстратором Мочар І.І. Баранинської сільської ради Ужгородського району 29.11.2018 р.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що засновник товариства – ОСОБА_1 передала як внесок у статут підприємства при його створенні земельну ділянку сільськогосподарського призначення. При здійсненні реєстрації земельної ділянки було з`ясовано, що державним реєстратором було внесено відомості про обтяження прав власності на майно громадянки ОСОБА_1 в спосіб перенесення архівного запису за 16.05.1961, видавником якого є Тячівське відділення Держбанку СРСР. При цьому державний реєстратор прийняв рішення про заборону відчуження житлового об`єкта нерухомого майно, що суперечить цільовому призначенню земельної ділянки. Таке рішення державного реєстратора вважає протиправним, оскільки станом на дату виникнення обставин, з якими пов`язано обмеження майнових прав ОСОБА_1 , така особа була неповнолітньою, що виключає можливість розпоряджатися нерухомим майном. Більше того, таке обтяження стосується житлового об`єкта нерухомості, тоді як оскарженим рішенням державний реєстратор застосував заборону до земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Окрім того, зазначає, що законодавчі норми не передбачають права державного реєстратора здійснювати реєстрацію обтяження майна без підтверджуючих документів та з`ясування причин виникнення такого обтяження. Також звертає увагу на те, що Держбанк СРСР, що видав архівний запис про обтяження прав власності на майно, припинив своє існування без правонаступників. 
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 Закарпатський окружний адміністративний суд надав відповідачам строк для подання відзиву на позову.
Вказана ухвала була доставлена до особистого електронного кабінету відповідача 1 в підсистемі «Електронний суд» 06 лютого 2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, складеною відповідальним працівником Закарпатського окружного адміністративного суду.
Окрім того, ухвала від 04.02.2026 була надіслана відповідачу 2 засобами поштового зв`язку та вручена 13 лютого 2026 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Однак відповідачі відзив у встановлений судом строк до суду не надіслали, про причини неподання такого не повідомили, про продовження процесуального строку для його подання не клопотали.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
З огляду на вищенаведене суд вважає за можливе застосувати наслідки, передбачені ч. 4 ст. 159 КАС України.
21 травня 2026 року представник позивача подав до суду клопотання про залучення співвідповідача, в якому, серед іншого уточнив склад відповідачів у справі.
Ухвалою від 21.05.2026 Закарпатський окружний адміністративний суд залучив до участі у справі як співвідповідача 3 Виконавчий комітет Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Окрім того, відповідачу 3 було надано строк для надання відзиву на позов. Вказана ухвала від 21.05.2026 була надіслана відповідачу 3 засобами поштового зв`язку та вручена 03 червня 2026 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак відповідач 3 відзив у встановлений судом строк до суду не надіслав, про причини неподання такого не повідомив, про продовження процесуального строку для його подання не клопотав. Окрім того, витребувані судом докази Виконавчий комітет Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області не надав.
11 червня 2026 року представник позивача подав до суду заяву, в якій, посилаючись на допущену в тексті позовної заяви описку в нумерації рішень державного реєстратора, що є предметом оскарження, заявлені позовні вимоги виклав в новій редакції:
« 1. Визнати незаконним рішення про реєстрацію обтяження Тячівською Державною нотаріальною конторою. Тип обтяження заборона (архівний запис. Номер запису про обтяження 26026748. Скасувати заборону (архівний запис), які внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 4025506, зареєстровано: 09.11.2006 року, реєстратором: Тячівська державна нотаріальна контора.
2. Визнати незаконним рішення Державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочар Івана Івановича, про перенесення запису про обтяження 26026748, реєстраційний номер обтяження: 4025506 від 09.11.2006. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40966143 від 07.05.2018р., в частині реєстрації обтяження, номер запису про обтяження 26026748, реєстраційний номер обтяження: 4025506 від 09.11.2006. вчинений державним реєстратором Мочар І.І. Баранинської сільської ради Ужгородського району 07.05.2018 р.».

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до ст. 15-1, 33, 91, 103, 116, 118, 121, 122, 186 Земельного кодексу України на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №727-сг від 17.04.2018 за результатами розгляду поданого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, громадянці ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) було передано у власність земельну ділянку (кадастровий номер 2124880600:10:017:0071) площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовану за межами населеного пункту на території Великогеєвецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. 
На підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 04.06.2018 ОСОБА_1 передала земельну ділянку кадастровий номер 2124880600:10:017:0071 площею 2,0000 га у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство «Плуг»», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2018.
Рішенням засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство «Плуг»» від 14.04.2023 вирішено змінити назву товариства на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство «Еко Грін 999»» (далі – ТОВ «СТ «Еко Грін 999»»).
В подальшому ТОВ «СТ «Еко Грін 999»» об`єднало наявні в його власності суміжні земельні ділянки, в тому числі кадастровий номер 2124880600:10:017:0071, в одну ділянку загальною площею 13,9424 га, кадастровий номер 2124880600:10:017:0143. 
При здійсненні господарської діяльності ТОВ «СТ «Еко Грін 999»» з`ясувало, що до земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0071, що наразі є частиною новоствореної земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0143, застосовано наступні обтяження:
- №4025506, зареєстроване 09 листопада 2006 року Тячівською Державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Тячівського відділення Держбанку від 16.05.1961; тип обтяження - заборона (архівний запис), об`єкт обтяження – невизначене майно добудоване, статус жиле, розташоване в Тячівському районі Закарпатської області; власник – ОСОБА_1 ;
- №26026748, вчинене Державним реєстратором Баранинської сільської ради Мочаром Іваном Івановичем 07 травня 2018 року про перенесення запису про обтяження, який був створений внаслідок перенесення запису реєстраційний номер 4025506 від 09.11.2006 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- №40966143, вчинене Державним реєстратором Баранинської сільської ради Мочаром Іваном Івановичем 07 травня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) в частині реєстрації обтяження, номер запису про обтяження 26026748, реєстраційний номер обтяження: 4025506 від 09.11.2006. 
- №26026748, зареєстроване 29 листопада 2018 року державним реєстратором Баранинської сільської ради – Мочаром Іваном Івановичем на підставі рішення №4025506 від 09.11.2006; тип обтяження – заборона.
Вважаючи рішення державного реєстратора про проведення вищезазначених реєстраційних дій протиправними, ТОВ «СТ «Еко Грін 999»» звернулося з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами ст. 125 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 18, 71, 76, 77, 79, 100 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX рішення, дії, бездіяльність суб`єкта владних повноважень у межах адміністративної процедури державної реєстрації (внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) оскаржуються до адміністративних судів.
На підставі вищевикладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 листопада 2024 року у справі №520/34082/23 дійшов висновку, що жоден національний суд системи судоустрою України, за винятком адміністративного суду, не може оцінювати адміністративну процедуру державної реєстрації. Розгляд і вирішення справ про адміністративну процедуру державної реєстрації – виняткова компетенція адміністративного суду.
Щодо суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 р. (далі – Закон).
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в розумінні Закону є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону).
В свою чергу, реєстраційна дія – державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що здійснюються державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру (п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону).
Відповідно до ч. 1. ст. 3 Закону, загальними засадами державної реєстрації прав є:
1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;
2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;
2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості та державної реєстрації прав;
3) публічність державної реєстрації прав;
4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом;
5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.
Частиною 3 ст. 3 Закону передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч. 4 ст. 3 Закону).
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для залишення заяви без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для залишення заяви без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 8 ст. 18 Закону).
Спірні правовідносини в цій справі виникли з приводу державної реєстрації обтяження щодо наявної у власності ТОВ «СТ «Еко Грін 999»» земельної ділянки.
Так, «обтяження» у розумінні п. 5 ч.1 ст. 2 Закону, це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону, державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, в тому числі, заборона відчуження та/або користування.
Нормами ст. 23 Закону (у редакції, чинній станом на дату внесення до Державного реєстру прав відомостей Тячівською державною нотаріальною конторою) було передбачено, що державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі:
- договору застави (іпотеки) нерухомого майна;
- ухвали суду про забезпечення позову;
- рішення суду про звернення стягнення на нерухоме майно;
- рішення суду про визнання власника нерухомого майна банкрутом;
- постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно;
- накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом;
- накладення заборони на відчуження нерухомого майна посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради в населених пунктах, де немає нотаріусів;
- інших актів органів державної влади чи місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих відповідно до закону.
Державна реєстрація обмежень речових прав проводиться в день отримання відповідних документів місцевим органом державної реєстрації прав. Датою і часом державної реєстрації обмежень вважається дата і час обліку заяви в місцевому органі державної реєстрації прав.
Документи щодо обмеження речових прав надаються особами, на користь яких встановлено обмеження, якщо інше не передбачено договором або законом.
У разі виявлення невідповідності даних електронного файлу Державного реєстру прав документу, на підставі якого було зареєстровано речове право чи його обмеження, пріоритет мають документарні дані (ч. 4 ст. 27 Закону, у редакції, чинній станом на дату внесення до Державного реєстру прав відомостей Тячівською державною нотаріальною конторою).
Отже, законодавчими нормами, чинними станом на дату прийняття відповідачем 1 оскарженого рішення, було передбачено, що державна реєстрація обтяжень проводиться виключно за наявності підтверджуючих документів, поданих особою, на користь якої встановлено обтяження.
З наявних в матеріалах справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що державна реєстрація спірних обтяжень щодо земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0071, що наразі є частиною новоствореної земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0143, вчинена на підставі повідомлення Тячівського відділення Держбанку від 16 травня 1961 року. Разом з тим, відомості про реєстрацію такої заборони Тячівською державною нотаріальною конторою датуються в Державному реєстрі заборона 09 листопада 2006 року. В свою чергу земельна ділянка, щодо якої в Державному реєстрі міститься запис про обтяження від 09.11.2006, була передана у власність ОСОБА_1 наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області №727-сг від 17 квітня 2018 року.
Більше того, такий запис зроблений на підставі повідомленням Тячівського відділення Держбанку СРСР від 16.05.1961 (архівна дата 14.02.2002).
З цього приводу суд зазначає наступне.
Постановою ЦК KПPC, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний Банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний Банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий Банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житловокомунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний Банк СРСР).
Пунктом 8 вищевказаної Постанови передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР.
Згідно з п. п. 2, 3 Постанови ВР УРСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 20.03.1991 року №873-XII, Верховною Радою України оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанк СРСР і створено на його базі Національний банк України.
Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 №1605-ХІІ затверджено статут національного банку України, в якому не визначалось правонаступництва Національного банку України. Відомості щодо правонаступників Держбанку СРСР в Державному реєстрі банків відсуті.
Відповідно до листа Національного банку України №14-0005/88651 від 19.11.2025, документи (інформація) про заборону на нерухоме майно ОСОБА_1 , яку було накладено згідно з повідомленням Тячівського відділення Держбанку СРСР від 16.05.1961, в описах архівних справ колишнього Управління Національного банку України в Закарпатській області не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавались.
З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин цієї справи та правомірності внесення державними реєстраторами спірних записів суд витребував від Тячівської державної нотаріальної контори матеріали, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис №4025506 від 09 листопада 2006 року.
Листом №7/01-16 від 20.03.2026 Тячівська державна нотаріальна контора повідомила, що всі матеріали справи за 2006 рік передані на зберігання до Закарпатського обласного державного нотаріального архіву.
Ухвалою від 12.03.2026 Закарпатський окружний адміністративний суд витребував від Закарпатського обласного державного нотаріального архіву реєстраційну справу № реєстр 481385-206, внутр. №ЕВ 01СЕ2F23F32В2В4F2D, відомості якої стали підставою для внесення Тячівською Державною нотаріальною конторою інформації про обтяження на майно гр. Стан Х.Ф. Листом №138/01-17 від 10.04.2026 Закарпатський обласний державний нотаріальний архів повідомив про відсутність архівного запису від 09.11.2006 у справах Тячівської державної нотаріальної контори.
Доказами в адміністративному судочинстві в розумінні ч. 1 ст. 72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, серед іншого, письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч. 2 ст. 72 КАС України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 73 КАС України).
Згідно ч. 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України жодних належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення суду не надав.
Отже, відповідач 2 всупереч своєму процесуальному обов`язку жодних доказів на обґрунтування правомірності своїх рішень, зокрема вчинення реєстраційної дії обтяження земельної ділянки, кадастровий номер 2124880600:10:017:0071, що наразі є частиною новоствореної земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0143, суду не надав. 
Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
З огляду на неподання відповідачем 2 відзиву на позову, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 та ч. 4 ст. 159 КАС України, суд вважає за можливе кваліфікувати такі дії суб`єкта владних повноважень як визнання позову. 
За відсутності будь-яких доказів правомірності прийняття рішення про реєстрацію обтяження №4025506, суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. 
Стосовно правомірності рішення державного реєстратора Баранинської сільської ради суд зазначає наступне.
Ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 10 Закону встановлений обов`язок державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитувати від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії (ч. 2 ст. 12 Закону).
Згідно ч. 1 ст. 26 Закону передбачено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.
Нормами ч. 2 ст. 27 Закону (в редакції, чинній станом на день прийняття оскарженого рішення державним реєстратором Баранинської сільської ради) встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:
1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили, у тому числі постанови господарського суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) про визнання боржника банкрутом - щодо припинення всіх обтяжень прав на майно боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні);
2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;
3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості;
4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;
5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, чи його дубліката;
5-1) договору купівлі-продажу неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості (перший продаж), договору про участь у фонді фінансування будівництва, на виконання яких сплачено частково ціну майбутнього об`єкта нерухомості;
5-2) заяви про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на всі майбутні об`єкти нерухомості, що є складовими частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва, та обтяження речових прав на майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки;
5-3) заяви про зміну гарантійної частки (у тому числі у зв`язку із зміною проектної документації на будівництво);
6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості;
7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.
З наявних в матеріалах справи відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що оскаржені рішення державного реєстратора Баранинської сільської ради про обтяження земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0071, що наразі є частиною новоствореної земельної ділянки кадастровий номер 2124880600:10:017:0143, прийняті 07 травня 2018 року шляхом перенесення відомостей про реєстраційну дію №4025506 від 09.11.2006, яка в свою чергу була вчинена на підставі повідомлення Тячівського відділення Держбанку від 16 травня 1961 року. При цьому у графі «об`єкт обтяження» зазначено: «невизначене майно, не вказано, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, Закарпатська область, Тячівський район». У графі власник – Стан Х.Ф. Додаткові дані: архівний норм 3259380LVOV36, архівна дата 14.02.2002, дата виникнення – 16.05.1961.
З наявної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації вбачається, що застосована до земельної ділянки заборона фактично стосується об`єкту обтяження, що за своїми ідентифікуючими даними можна охарактеризувати як житлова будівля, яка розташована в Тячівському районі Закарпатської області. В свою чергу земельна ділянка знаходиться на території Великогеївецької селищної ради Ужгородського району Закарпатської області. 
З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин цієї справи та правомірності внесення державним реєстратором Баранинської сільської ради спірного запису суд витребував від відповідачів 1, 3 матеріали, на підставі яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вони були внесені.
Однак Баранинська сільська рада листом №341 від 03.04.2026 повідомила про відсутність таких документів з огляду на те, що вона не забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовому вигляді. В свою чергу Виконавчий комітет Баранинської сільської ради витребуваних судом доказів та жодних пояснень щодо суті спору не надав.
Отже, відповідачі 1, 3 всупереч своєму процесуальному обов`язку жодних доказів на обґрунтування правомірності своїх рішень, зокрема вчинення реєстраційної дії обтяження земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, суду не надали. 
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що державний реєстратора Баранинської сільської ради, всупереч законодавчим вимогам не перевірив достовірність інформації, що вносилася до Державного реєстру прав, не витребував від Тячівської державної нотаріальної контори інформацію, необхідну для вирифікації відомостей реєстру за наявності явних неузгодженостей, натомість вніс відомості про обтяження земельної ділянки.
Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на мирне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Непорушність права власності гарантується також нормами ст. 41 Конституції України.
В даному випадку оскаржені рішення відповідачів про реєстрацію обтяження щодо земельної ділянки, яка перебуває у власності ТОВ «СТ «Еко Грін 999»», позбавляють останнього права на мирне володіння майном, що суперечить положенням Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи встановлені обставини справи та положення ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає, що належним та ефективним захистом прав позивача буде: 1) визнати протиправним та скасувати запис Тячівської Державної нотаріальної контори про заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4025506 від 09.11.2006, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочар Івана Івановича про перенесення запису про обтяження №26026748 від 07.05.2018 р., який був створений внаслідок перенесення запису реєстраційний номер 4025506 від 09.11.2006 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 3) визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочара Івана Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №40966143 від 07.05.2018р., в частині реєстрації обтяження, номер запису про обтяження 26026748, реєстраційний номер обтяження: 4025506 від 09.11.2006. 
Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням вищенаведеного.
Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство Еко Грін 999» (місцезнаходження: Л. Говорова, буд. 17, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ – 42098038) до Баранинської сільської ради (місцезнаходження: вул. Центральна, буд. 42, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89425, код ЄДРПОУ – 22095099), Тячівської Державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул. Незалежності, буд. 30, м. Тячів, Закарпатська область, 90500, код ЄДРПОУ – 02884003), Виконавчого комітету Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (місцезнаходження: 89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Центральна, буд. 42, код ЄДРПОУ - 44247963) про визнання незаконним рішення, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати запис Тячівської Державної нотаріальної контори про заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 4025506 від 09.11.2006, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочара Івана Івановича про перенесення запису про обтяження №26026748 від 07.05.2018 р., який був створений внаслідок перенесення запису реєстраційний номер 4025506 від 09.11.2006 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Баранинської сільської ради Мочара Івана Івановича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №40966143 від 07.05.2018р., в частині реєстрації обтяження, номер запису про обтяження 26026748, реєстраційний номер обтяження: 4025506 від 09.11.2006. 

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (місцезнаходження: 89425, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Центральна, буд. 42, код ЄДРПОУ - 44247963) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство Еко Грін 999» (місцезнаходження: Л. Говорова, буд. 17, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ – 42098038) 3328,00 грн. (Три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору. 

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тячівської Державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул. Незалежності, буд. 30, м. Тячів, Закарпатська область, 90500, код ЄДРПОУ – 02884003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство Еко Грін 999» (місцезнаходження: Л. Говорова, буд. 17, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ – 42098038) 3328,00 грн. (Три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Р.О. Ващилін