Справа № 420/2237/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат за навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 111 372, 08 грн (сто одинадцять тисяч триста сімдесят дві гривні вісім копійок) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач був зарахований на навчання до Одеського державного університету внутрішніх справ. Університет виконав свої зобов`язання за контрактом, відповідач здобув освіту за спеціальністю та проходив службу в ГУ НП в Одеській області. На отримання курсанта витрачено 111 372, 08 грн, однак наказом від 01.12.2025 № 1569 о/с відповідача звільнено з зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Отже відповідач не відпрацював трьох років після закінчення навчання в Університеті МВС. Таким чином, відповідно до ст. ст. 74, 77 Закону України «Про Національну поліцію» вказані кошти підлягають стягненню з відповідача в порядку відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.
Ухвалою судді від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Копію вищезазначеної ухвали направлено за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , проте поштове відправлення 068060773649 повернулося до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КАВС відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
У зв`язку із цим 12.03.2026 на офіційному веб-порталі судової влади України розміщено оголошення про розгляд даної справи.
Відзив на адміністративний позов від відповідача до суду не надійшов, у зв`язку із чим справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Судом встановлено, що у 2020 році ОСОБА_1 (далі – відповідач) було зараховано на навчання до Одеського державного університету внутрішніх справ (далі – ОДУВС), присвоєно йому первинне спеціальне звання «рядовий поліції».
31.08.2020 між ГУНП в Одеській області, ОДУВС та відповідачем укладено Контракт № К-150/20 «Про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» в Одеському державному університеті внутрішніх справ», предметом якого є підготовка за державним замовленням за денною формою навчання здобувача ступеня вищої освіти «бакалавр» за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність».
ОДУВС виконав свої зобов`язання за Контрактом, відповідач здобув ступінь вищої освіти «бакалавр» та проходив службу в ГУНП в Одеській області.
Згідно з проведеним відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОДУВС розрахунком фактичних витрат, пов`язаних із утриманням курсанта ОСОБА_1 , на його утримання було витрачено загалом 111 372, 08 грн.
Однак, як стало відомо ОДУВС із листа начальника УКЗ ГУНП в Одеській області від 01.12.2025 № 278101-2025, наказом ГУНП в Одеській області від 01.12.2025 № 1569 о/с ОСОБА_1 звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про національну поліцію» (за власним бажанням). Таким чином, відповідач не відпрацював трьох років після закінчення навчання в ОДУВС.
17.12.2025 року з відповідачем було підписано Договір розстрочення заборгованості згідно з Контрактом про здобуття освіти в Одеському державному університеті внутрішніх справ (далі – Договір), відповідно до п. 3.2.1. якого, в день не пізніше 15.01.2026 року після укладання Договору Сторона 2 (відповідач) зобов`язана здійснити погашення Стороні 1 (ОДУВС) частини заборгованості в сумі, що становить 9 372, 08 грн.
Згідно з п. 6 Договору, тільки при виконанні Стороною 2 в повному обсязі зобов`язання, встановленого п. 3.2.1 цього Договору, Сторона 1 зобов`язується надати розстрочку виконання зобов`язання Стороні 2 в розмірі 102 000 грн.
Однак, у вказаний період кошти ОДУВС так і не надійшли, у зв`язку з чим розстрочка відповідачу надана не була та Договір у силу не вступив.
Для забезпечення відповідачу можливості відшкодувати витрати у добровільному порядку, на виконання приписів п. 5 Порядку № 261 01.12.2025 р. керівництвом ГУ НП в Одеській області вручено відповідачу повідомлення про зобов`язання відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі № 189901-2025 із зазначенням суми, яка згідно з розрахунком підлягає відшкодуванню, із пропозицією здійснити відшкодування у добровільному порядку.
Відтак, оскільки відповідач не виконав свого обов`язку щодо відшкодування витрат за його утримання під час навчання в розмірі 111 372, 08 грн., то вказана сума відповідно до частини 5 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підлягає стягненню з нього в судовому порядку
Відповідач, будучи стороною Контракту № К-150/20 від 31.08.2020, обізнаний про обов`язок у добровільному порядку відшкодувати ОДУВС витрати на його утримання, втім протягом 30-ти днів з моменту отримання повідомлення витрати відповідачем відшкодовано так і не було, а також не були виконані умови для надання відповідачу розстрочки заборгованості відповідно до Договору, у зв`язку із чим ОДУВС змушений звернутися до суду із даним адміністративним позовом за захистом своїх порушених прав.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».
Відповідно до положень статті 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
У відповідності із ч. 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як передбачено приписами ч.5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 261).
Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Пунктом 3 Порядку №261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до установлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що установлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).
Спір у цій справі виник щодо відшкодування коштів, які витрачено на утримання відповідача в університеті, у зв`язку з тим, що останній звільнений зі служби в органах Національної поліції менш ніж через три роки з моменту закінчення навчання (що є порушенням умов Договору).
Пунктом 3.3.6. Контракту передбачалося, що у разі його дострокового розірвання, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу або скорочення штатів, особа зобов`язується відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі Виконавця (ОДУВС), витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».
За таких обставин, у разі укладення договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України між вищим навчальним закладом, територіальним органом внутрішніх справ і курсантом та проходження ним навчання на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та договором.
Так, у разі звільнення особи з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, особа зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі.
Відтак, за умовами укладеного між відповідачем та університетом контракту відповідач зобов`язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, що за умови його звільнення наказом від 01.12.2025 № 1569 о/с за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» обумовлює обов`язок останнього з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.
За правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
У відповідності до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і у разі відмови особи, може звернутися до суду.
Саме із відмовою особи добровільно відшкодувати витрати на її утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
В матеріалах справи наявні докази, відповідно до яких судом установлено, що відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ за період навчання в розмірі 111 372, 08 грн.
Відповідач під час підписання контракту знав про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначеного навчального закладу, проте станом на час розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не сплачена.
На теперішній час відшкодування витрат на користь Одеського державного університету внутрішніх справ відповідачем відбувається, що у свою чергу свідчить про відмову відповідача у добровільному порядку відшкодувати кошти, витрачені державою на утримання останнього у вищому навчальному закладі.
За таких обставин, у зв`язку з порушенням відповідачем умов контракту, суд дійшов висновку про наявність фактичних та законних підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі в судовому порядку.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Відтак, сплачений позивачем, який є суб`єктом владних повноважень в спірних правовідносин, судовий збір стягненню з відповідача не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеського державного університету внутрішніх справ (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 1; ЄДРПОУ 08571570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат за навчання задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в сумі 111 372, 08 грн (сто одинадцять тисяч триста сімдесят дві гривні вісім копійок) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ (р/р UA828201720313251004201000570).
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк