ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 липня 2026 року м. Житомир справа № 240/1787/26
категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати повністю рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, оформлене Витягом з Протоколу №44 від 11 листопада 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира (справа № 296/6695/23) встановлено графік спілкування з онукою ОСОБА_2 . На виконання рішення відкрито виконавче провадження. Однак, 11.11.2025 Комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення (Протокол №44), яким зобов`язала її пройти психолога та ініціювала зупинення виконавчого провадження. Вказане рішення позивач вважає протиправним, уз в`язку із чим звернулася із вказаним позовом до суду.
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). У залученні третіх осіб було відмовлено.
Ухвалою суду витребувано у Виконавчого комітету Житомирської міської ради документи, на підставі яких було прийнято Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, оформлене Витягом з протоколу №44 від 11.11.2025.
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів відповідач долучив до матеріалів справи сканкопії документів, на підставі яких було прийнято Комісією з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради рішення, оформленого Витягом з протоколу № 44 від 11.11.2025.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що за результатами розгляду винесеного питання на порядок денний, дослідивши матеріали справи, шляхом відкритого голосування, простою більшістю голосів, комісія з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради вирішила: рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до психолога (довільно, на її вибір) з метою вироблення та покращення навичок спілкування з малолітньою онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; підготувати звернення від органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з пропозицією розглянути можливість призупинення виконавчого провадження № 78147042 від 22.05.2025 року на період роботи ОСОБА_1 з психологом з метою покращення навичок спілкування з малолітньою онукою. Прийняття відповідних управлінських рішень органів місцевого самоврядування відносять до дискреційних повноважень, визначення яких на законодавчому рівні наведено в Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5. Зауважує, що психологічні висновки, які було долучено до матеріалів та винесені на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, на які ОСОБА_1 було запрошено двічі, є документами які відносяться до конфіденційної інформації. Вказує, що Протокол засідання Комісії за своєю суттю не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 4 КАС України, оскільки це документ, котрий фіксує перебіг, обговорення питань, засвідчує кворум та ухвалені рішення колегіальним органом.
ОСОБА_1 подала клопотання про призначення судової психологічної експертизи.
Позивач подала до суду відповідь на відзив. Вказала, що не була ознайомлена із висновками психолога, на які посилається відповідач, та вказані висновки є недопустимими доказами. Звернула увагу на порушення адміністративної процедури відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення.
Позивач подала до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Позивач подала до суду клопотання, в якому просила перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.
Позивач подала до суду заперечення щодо належності та допустимості доказу, а саме консультативного висновку психолога.
Ухвалою суду ухвалено розглядати справу розглядати адміністративну справу № 240/1787/26 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 19 березня 2026 року.
Позивач подала до суду заяву про недопустимість доказів та додаткові письмові пояснення та клопотання про витребування оригіналів доказів.
Представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим, підготовче судове засідання було відкладено на 23.04.2026.
ОСОБА_1 подала клопотання про долучення письмових доказів та пояснення.
У підготовчому судовому засіданні 23.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової психологічної експертизи.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.06.2026.
До суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
ОСОБА_1 подала до суду пояснення по суті справи. Вказала, що відповідач порушив вимоги ч.2 ст. 2 КАС України в частині діяти обґрунтовано, безсторонньо т виключно на підставі закону.
У зв`язку з перебуванням судді Токаревої М.С. у відпустці, судове засідання, призначене на 11.06.2026 по справі № 240/1787/26 відкладено на 25.06.2026 .
Позивач у судовому засіданні 25.06.2026 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову.
У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та відповідача, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.
Судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11.06.2024 зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою внучкою ОСОБА_4 2019 року народження шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 , у спілкуванні та вихованні ОСОБА_4 , встановивши зустрічі кожної першої та третьої неділі місяця з 11:00 год до 14:00 год. за участю матері або батька дитини, або обох батьків, за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , або на нейтральній території у місті Житомирі в місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини.
Зобов`язати ОСОБА_5 , усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , з малолітньою внучкою ОСОБА_4 , 2019 року народження шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 , у спілкуванні та вихованні ОСОБА_4 , встановивши зустрічі кожної першої та третьої неділі місяця з 11:00 год до 14:00 год. за участю матері або батька дитини, або обох батьків, за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , або на нейтральній території у місті Житомирі в місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 22.10.2024 рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 червня 2024 року змінено.
У резолютивній частині рішення спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні із малолітньою внучкою ОСОБА_4 , 2019 року народження, визначити наступним чином:
«Встановити ОСОБА_1 зустріч кожної першої та третьої неділі місяця із 12:00 години до 14:00 години за участю матері ОСОБА_5 або батька дитини ОСОБА_3 , або обох батьків, на нейтральній території у місті Житомирі у місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини».
Постановою Верховного Суду від 19 лютого 2025 року постанову Житомирського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року залишено без змін. 
На підставі звернення матері дівчинки – ОСОБА_5 із заявами до Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради за вхідними номерами № 999/2/999 від 15 вересня 2025 року та № 1113/2/113 від 16.10.2025 року до порядку денного комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради було включено питання щодо спілкування ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Засідання комісії було призначене на 14 год. 00 хв. 04 листопада 2025 року.
На пояснення своєї позиції ОСОБА_1 подала скаргу щодо забезпечення виконання рішення суду та оскарження упереджених дій працівника опіки. 
Присутніми членами комісії було прийнято рішення про перенесення розгляду на іншу дату. Розгляд призначено на наступне засідання комісії 11.11.2025.
ОСОБА_1 подала на розгляд комісії пояснення.
За результатами розгляду винесеного питання на порядок денний, дослідивши матеріали справи, шляхом відкритого голосування, простою більшістю голосів, комісія з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради вирішила:
1. Рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до психолога (довільно, на її вибір) з метою вироблення та покращення навичок спілкування з малолітньою онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Підготувати звернення від органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з пропозицією розглянути можливість призупинення виконавчого провадження № 78147042 від 22.05.2025 року на період роботи ОСОБА_1 з психологом з метою покращення навичок спілкування з малолітньою онукою.
Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулася із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .
Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (далі - Порядок), який визначає механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини.
Пунктом 3 Порядку на органи опіки та піклування державою покладено повноваження щодо здійснення діяльності із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.
З метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток, відповідно до статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.08 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», виконавчий комітет Житомирської міської ради 07.05.2025 рішенням №591 затвердив склад комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради та Положення про комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради (далі Положення).
Пунктом 3 Положення встановлено, що основним завданням комісії є сприяння забезпеченню реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток.
Згідно пункту 4 Положення комісія відповідно до покладених на неї завдань:
1) затверджує індивідуальний план соціального захисту дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, який складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, членами міждисциплінарної команди із числа-^ органів державної влади та органів місцевого самоврядування, зокрема служби у справах дітей, структурних підрозділів з питань освіти, охорони здоров`я, соціального захисту населення, уповноважених підрозділів органів Національної поліції, закладів освіти, охорони здоров`я, соціального захисту населення (далі - уповноважені суб`єкти), контролює виконання уповноваженими суб`єктами заходів цього плану відповідно до їх компетенції, забезпечує його перегляд та коригування;
2) розглядає питання щодо:
-подання службою (управлінням) у справах дітей заяви та документів для реєстрації народження дитини, батьки якої невідомі;
- доцільності надання дозволу органом опіки та піклування бабі, діду, інщим родичам дитини забрати її з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я, якщо цього не зробили батьки дитини;
- доцільності підготовки та подання до суду позову чи висновку органу опіки та піклування про позбавлення, поновлення батьківських прав, відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав;
- вирішення спорів між батьками щодо визначення або зміни прізвища та імені дитини;
- вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини;
- вирішення спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та визначення способів такої участі;
- підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України;
- доцільності побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав;
- визначення форми влаштування дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування;
- доцільності встановлення, припинення опіки, піклування;
- стану утримання і виховання дітей у сім`ях опікунів, піклувальників, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу та виконання покладених на них обов`язків;
- стану збереження майна, право власності на яке або право користування яким мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування;
- розгляду звернень дітей щодо неналежного виконання батьками, опікунами, піклувальниками обов`язків з виховання або щодо зловживання ними своїми правами;
- доцільності продовження строку перебування дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, у закладі охорони здоров`я, освіти, іншому закладі або установі, в яких проживають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування;
- надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів;
- забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, сімейне виховання та всебічний розвиток;
3) розглядає підготовлені уповноваженими суб`єктами матеріали про стан сім`ї, яка перебуває у складних життєвих обставинах, у тому числі сім`ї, в якій батьки не виконують батьківських обов`язків (існує ризик відібрання дитини чи дитину вже відібрано у батьків без позбавлення їх батьківських прав), сім`ї, дитина з якої влаштовується до закладу інституційного догляду та виховання дітей на цілодобове перебування за заявою батьків, сім`ї, в якій вчинено домашнє насильство стосовно дітей та за участю дітей, і за результатами розгляду цих матеріалів подає уповноваженим суб`єктам рекомендації щодо доцільності:
- обов`язкового надання соціальних послуг особам, які не виконують батьківських обов`язків, вчинили домашнє насильство чи жорстоке поводження з дитиною;
направлення (в разі потреби) батьків, які неналежно виконують батьківські обов`язки, для проходження індивідуальних корекційних програм до уповноважених суб`єктів, які відповідно до компетенції розробляють і виконують такі програми;
4) розглядає питання щодо забезпечення прав і найкращих інтересів дітей, влаштованих/зарахованих на цілодобове перебування до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування, і соціальної підтримки їх сімей відповідно до визначених потреб із забезпеченням:
- врахування думки дитини, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, та підстав для її влаштування/зарахування на цілодобове перебування до зазначеного закладу, умов проживання сім`ї дитинии-у^
- розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення надання дітям,^ влаштованим/зарахованим на цілодобове перебування до зазначених закладів, та їх сім`ям необхідних освітніх, медичних, соціальних, реабілітаційних послуг;
- розроблення та схвалення рекомендацій сім`ям дітей, влаштованих/зарахованих на цілодобове перебування до зазначених закладів, щодо подолання причин виникнення потреби в такому влаштуванні/зарахуванні;
5) розглядає питання щодо обґрунтованості наявності поважних причин, у зв`язку з якими опікун чи піклувальник несвоєчасно подали заяву для продовження виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (поважними причинами є перебування на лікуванні, причини, через які фізично неможливо своєчасно подати заяву, або наявність об`єктивних обставин, коли опікун чи піклувальник не могли звернутися із заявою, та інші причини, визначені комісією), а також приймає рішення про доцільність виплати допомоги за минулий період.
Пунктом 5 Положення встановлено, що комісія має право:
одержувати в установленому законодавством порядку необхідну для її діяльності інформацію від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій;
подавати пропозиції щодо вжиття заходів до посадових осіб у разі недотримання ними законодавства про захист прав дітей, у тому числі дітей- сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування;
утворювати робочі групи, залучати до їх роботи уповноважених суб`єктів, громадські об`єднання (за згодою) для підготовки пропозицій з питань, які розглядає комісія;
залучати до розв`язання актуальних проблем дітей благодійні, громадські організації, суб`єкти підприємницької діяльності (за згодою).
Комісія відповідно до компетенції приймає рішення, організовує їх виконання, подає рекомендації органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення або підготовки висновку для подання його до суду.
Як встановлено судом з витягу з протоколу №44, комісія з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Житомирської міської ради вирішила:
1. Рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до психолога (довільно, на її вибір) з метою вироблення та покращення навичок спілкування з малолітньою онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2. Підготувати звернення від органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради до Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з пропозицією розглянути можливість призупинення виконавчого провадження № 78147042 від 22.05.2025 року на період роботи ОСОБА_1 з психологом з метою покращення навичок спілкування з малолітньою онукою.
ОСОБА_1 вказує, серед іншого, що рішення комісії прийнято з перевищенням владних повноважень.
Системний аналіз норм Положення про комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради свідчить про те, що комісія не наділена повноваженнями щодо розгляду звернень матері дитини щодо захисту прав її малолітньої доньки та винесення рекомендацій щодо звернення до психолога з метою вироблення та покращення навичок спілкування.
Тобто, Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради у спірних правовідносинах не мала правових підстав для винесення рекомендацій щодо звернення до психолога з метою вироблення та покращення навичок спілкування.
До того ж, комісією в оскаржуваному рішенні вирішено підготувати звернення щодо призупинення виконавчого провадження № 78147042 від 22.05.2025 року на період роботи ОСОБА_1 з психологом з метою покращення навичок спілкування з малолітньою онукою.
З цього приводу суд зазначає, що згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.
Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
Згідно з частиною п`ятою ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У пункті 9 частини третьої ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Підстави зупинення вчинення виконавчих дій передбачені ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» .
Ні Положенням про комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, ні ст.1 Законом України «Про виконавче провадження» не визначено повноважень комісії щодо звернення з пропозицією розглянути можливість призупинення виконавчого провадження.
Також суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що спірне у цій справі рішення за своєю суттю не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 4 КАС України.
Суд зауважує, що вказаний акт стосується прав та інтересів ОСОБА_1 .
Межі судового контролю у справах про визнання протиправними дій, бездіяльності або рішень суб`єктів владних повноважень визначено нормами ч.2 ст. 2 КАС України, за якими у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Тож, перевіряючи оскаржуване рішення на предмет його протиправності з урахуванням наведених вище вимог ч.2 ст. 2 КАС України, суд зазначає, що відповідач діяв не в межах повноважень та у не спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, оформлене Витягом з Протоколу №44 від 11 листопада 2025 року є протиправними та підлягає скасуванню.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . Паспорт серії НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Житомирської міської ради (майдан С.П.Корольова, 4/2,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10014. РНОКПП/ЄДРПОУ: 04053625) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, оформлене Витягом з Протоколу №44 від 11 листопада 2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

08.07.26