Справа № 569/12868/26
1-кп/569/2434/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження №12026181010000782 від 08.05.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
1. Історія провадження
28.05.2026 до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №12026181010000782 від 08.05.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Ухвалою суду від 29.05.2026 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
29.06.2026 закінчено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначено до судового розгляду. 
2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
07 травня 2026 року, о 17 год 55 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи біля аптеки «Бажаємо здоров`я», що по вул. Дубенська БОС, 7 в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 велосипед марки «TITAN STALKER», чорного кольору, з надписами червоного кольору, вартістю 28 544 гривень, чим завдав останній майнової шкоди у вищевказаному розмірі. 
Таким чином, ОСОБА_4 визнається судом винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
3. Позиції учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що викладені в обвинувальному акті, просив суд здійснювати розгляд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Йому роз`яснено та зрозуміло неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини в апеляційному порядку.
Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що дійсно 07.05.2026, у вечірню пору доби, перебуваючи поблизу аптеки «Бажаємо здоров`я», що по вул. Дубенська БОС, 7 в м. Рівне, таємно викрав велосипед марки «TITAN STALKER», чорного кольору, з надписами червоного кольору, який продав за 3000 гривень незнайомому таксисту. Вказав, що викупив велосипед в таксиста та повернув потерпілій. У вчиненому щиро покаявся, просив суворо не карати.
Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, здійснювати розгляд, ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів та запобіжного заходу. Прокурор не оспорив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, йому зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку. 
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, вказала, що викрадене майно їй повернуто, міру покарання просила визначити на розсуд суду. 
4. Мотиви суду
Положенням ч. 3 ст. 349 КПК України визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За приписами ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.
Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 4 ст. 185 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів та запобіжного заходу.
При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, є одноепізодним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Також суд враховує особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває,  за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, наявність пом`якшуючих покарання обставин, усвідомив протиправність своєї злочинної поведінки, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, те, що потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченого, цивільного позову не заявляла, а також те, що ОСОБА_4 вказав, що зробив для себе позитивні висновки, має намір виправитись і не вчиняти нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати вимоги статей 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14.05.2026 накладено арешт на велосипед чорного кольору, з надписами червоного кольору, марки «TITAN STALKER».
Оскільки зазначений арешт на майно накладався з метою збереження речових доказів, враховуючи, що потреби у використанні як доказу вказаної речі немає, отже вказаний арешт належить скасувати.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи положення ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженню: велосипед чорного кольору, з надписами червоного кольору, марки «TITAN STALKER» суд вирішує повернути потерпілій ОСОБА_5 ; DVD-R диск з відеозаписами із відеокамер спостереження, розташованих на приміщенні ВСП «РФК НУБіП України», DVD-R диск з відеозаписами із відеокамер спостереження, розташованих в приміщенні магазину «Атлант», DVD-R диск з відеозаписом з камери комплексної системи відеоспостереження та відеоаналітики у Рівненській міській територіальній громаді – залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи у сумі 6870 (шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок підлягають стягненню з обвинуваченого.
Згідно з ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.05.2026 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23.07.2026 включно.
Суд не вбачає підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, а тому обраний щодо нього запобіжний захід підлягає скасуванню.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку, суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. 
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.
На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4  у строк покарання строк його цілодобового домашнього арешту з 27.05.2026 по 20.07.2026 включно, із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.
Скасувати застосований до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 27.05.2026 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів в розмірі 6870 (шість тисяч вісімсот сімдесят) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 14.05.2026 на велосипед чорного кольору, з надписами червоного кольору, марки «TITAN STALKER». 
Після набрання вироком законної сили, речові докази: 
- велосипед чорного кольору, з надписами червоного кольору, марки «TITAN STALKER» – повернути потерпілій ОСОБА_5 ;
- DVD-R диск з відеозаписами із відеокамер спостереження, розташованих на приміщенні ВСП «РФК НУБіП України», DVD-R диск з відеозаписами із відеокамер спостереження, розташованих в приміщенні магазину «Атлант», DVD-R диск з відеозаписом з камери комплексної системи відео спостереження та відео аналітики у Рівненській міській територіальній громаді – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду.
Суд на підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку обмежився проголошенням його резолютивної частини. Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду        ОСОБА_6