ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

21 липня 2026 року	Справа №160/3839/26 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
18.02.2026 Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області", в якому позивач просить:
-визнати протиправною бездіяльність позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не направлення на затвердження до відповідної військово-лікарської комісії регіону свідоцтва про хворобу №1314/186/1591, що датовано 09 грудня 2024 року, складене за результатом медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
-зобов`язати позаштатну ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 направити свідоцтво про хворобу №1314/186/1591, що датовано 09 грудня 2024 року складене за результатом медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на затвердження до 20 регіональної військово - лікарської комісії.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є військовозобов`язаною особою. При проходженні ВЛК комісією було прийнято рішення про визнання позивача за графою ІІ розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008, - непридатний до військової служби з переоглядом через 90 днів та оформлено свідоцтво про хворобу № 13144861591. Підставою такого рішення ВЛК був встановлений позивачу діагноз: Хронічний аутоімунний тиреоїдит з вузлом. Гіпотиреоз, важка форма, в стані медикаментозної субкомпенсації. Ожиріння 2 ст. Гіперметаболічний синдром. Цукровий діабет 2 тип, легка форма. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль), однак позаштатною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 про хворобу №13144861591 позивача не було направлено на затвердження до 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України. Позивач вважає протиправною бездіяльність позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України; третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області".
04.03.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області" надійшли пояснення на позовну заяву (вх. №12610/26), в якому останнє зазначає, що в період з 09 до 20 грудня 2024 року позаштатною ВЛК було проведено медичне обстеження військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був направлений для проведення обстеження згідно з розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 09.12.2024. За наслідками проведення медичного обстеження було встановлено непридатність ОСОБА_1 до військової служби, про що позаштатною ВЛК було складено свідоцтво про хворобу №1314/186/1591, підписане головою та секретарем ВЛК. Відповідно до вимог Наказу МОУ №402 свідоцтво про хворобу №1314/186/1591 на паперовому носії разом з карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 зберігаються в ТЦК та СП, тому комунальне підприємство має у розпорядженні лише копії цих документів.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Однак, позаштатна ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 20 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України; ІНФОРМАЦІЯ_9 правом на подання відзиву на позовну заяву та пояснень не скористалися. Обґрунтувань неможливості подання відзиву у строк, встановлений судом, клопотань про продовження строку на подання відзиву надано не було.
За приписами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд з цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалою суду продовжено строк розгляду справи до 21.07.2026.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаною особою. Перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В період з 09 до 20 грудня 2024 позаштатною ВЛК було проведено медичне обстеження військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який був направлений для проведення обстеження розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 09.12.2024.
За наслідками проведення медичного обстеження було встановлено непридатність ОСОБА_1 до військової служби, про що позаштатною ВЛК було складено свідоцтво про хворобу №1314/186/1591, підписане головою та секретарем ВЛК.
Однак суд зауважує, що у свідоцтві про хворобу №1314/186/1591 немає штампу, що документи направлені на підтвердження до 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України.
Згідно листів 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 10.07.2025 №1854/5189 та 23.09.2025 №1854/6980 встановлено, що свідоцтво про хворобу ОСОБА_2 , 1982 р.н., та інші документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) до 20 регіональної військово-лікарської комісії на розгляд ні в паперовому вигляді (до 01.04.2025р.), ні в вигляді електронного документа не надходило.
Листом від 27.09.2025 №2/3875 ІНФОРМАЦІЯ_10 повідомив, що довідка військово-лікарської комісії та підтверджуючі медичні документи про можливу непридатність ОСОБА_1 до військової служби за вих.№2/334 від 27.01.2025 направлені для затвердження до 20-ї Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України.
Листом від 08.10.2025 №1605/1 Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області" повідомило, що 23.12.2024 року позаштатна ВЛК третього відділу у м. Покров ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 провела медичний огляд військовозобов`язуваному ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 . За рішенням ВЛК від 23.12.2024 року на підставі статті 13а графи 2 Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог "Б" - непридатний до військової служби. 27.01.2025 р. Свідоцтво про хворобу №1314/186/1591 (в паперовому варіанті) доставлено до м. Дніпро 20ШВЛК. 12.03.2025 р. Свідоцтво про хворобу №1314/186/1591 повернено з поміткою «Тимчасово непридатний на 3 місяці». Про цей факт було повідомлено ОСОБА_1 секретарем ВЛК ОСОБА_3 в телефонній в усній розмові повідомлено термін повторного огляду ВЛК в м. Покров, по закінченню 3-х місяців після 12.03.2025 р., ОСОБА_1 відмовився. На даний час "Свідоцтво про хворобу №1314/186/1591" (в паперовому варіанті) знаходиться в закладі КП «ЦМЛ ПМР ДО».
Листом від 26.11.2025 №398/4/28700 ЦВЛК ЗСУ повідомила, що контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП. Враховуючи вказане, направлення та проходження військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК контролюється керівником ТЦК та СП. Враховуючи зазначене вище, ОСОБА_4 пропонується звернутися особисто до начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 про надання інформації щодо (дати, місяця, року та номеру реєстрації), за яким його Свідоцтво про хворобу відправлено на затвердження до ІНФОРМАЦІЯ_11 або до 20 Регіональної ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 "Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення".
Не погоджуючись з означеним, позивач звернувся до суду з означеним позовом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 року №2232-XII (далі – Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі – Положення №402).
Згідно п. 1.1., 1.2. розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: 
- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів..
Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є: 
- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;
- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;
- контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;
- контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;
- надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України;
- визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;
- розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;
- визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
- проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;
- підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
Згідно п. 2.1. розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до п. 2.2. розділу І Положення №402 Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону;
ВЛК евакуаційного пункту;
ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Відповідно до п. 2.4.4. розділу І на ВЛК регіону покладаються:
організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності;
контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, поповнення, що прибуває для комплектування Збройних Сил України, з метою правильного розподілу його за родами військ, військовими частинами (кораблями), підрозділами та військовими спеціальностями, а також кандидатів на навчання за військовими спеціальностями з урахуванням стану здоров`я та фізичного розвитку;
розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи;
аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК;
проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями - спеціалістами аналізу та оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи;
організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК;
підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК;
розробка та подання до ЦВЛК пропозицій з уточнення, доповнення та внесення змін до нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи;
контроль за організацією та проведенням лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, обстеженням та медичним оглядом призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, надання методичної та практичної допомоги органам та закладам охорони здоров`я України та військовим комісаріатам у цій роботі;
проведення спільно з органами МОЗ України і військовими комісаріатами аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, обстеження та медичного огляду допризовників, призовників, громадян, які вступають у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи;
контроль за організацією та станом лікарсько-льотної експертизи в учбових та спортивних авіаційних закладах Товариства сприянні обороні України (далі - ТСО України), які знаходяться в межах регіону.
За п. 2.4.5. розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право:
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи;
перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових (цивільних) лікувальних закладах, військових частинах;
приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК;
перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових (цивільних) лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи;
направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників;
витребовувати особові та пенсійні справи, медичні документи, матеріали адміністративного розслідування, дізнання, судового розгляду, характеристики, архівні довідки, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття постанови;
залучати для вирішення питань військово-лікарської експертизи головних (провідних) медичних спеціалістів та інших лікарів-спеціалістів, за необхідності - інших спеціалістів, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець;
приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК);
перевіряти у військових комісаріатах, органах (закладах) охорони здоров`я Автономної Республіки Крим (далі - АР Крим), областей, міста Києва, на території регіону організацію та стан лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів, результати перевірок доповідати керівникам територіальних командувань та керівникам органів місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування.
Пунктом 2.4.6. розділу І Положення №402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно з п. 2.10.1. розділу І ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.
Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у військових комісаріатах Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва створюються відповідно Кримська республіканська, обласні та Київська міська ВЛК в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.
Головою ВЛК районного (міського) військового комісаріату призначається лікар, найбільш підготовлений та досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом районного військового комісара після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного військового комісаріату, Автономної Республіки Крим, 
ІНФОРМАЦІЯ_12 (Автономної Республіки Крим або ІНФОРМАЦІЯ_13 ) призначається начальник медичного відділення цього військового комісаріату наказом військового комісара після погодження з начальником ВЛК регіону.
Персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.
Відповідно до п. 1.1. розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:
до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);
військовослужбовців до військової служби;
За п. 1.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до п. 3.2. розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів. Крім того, офіцери запасу підлягають повторному огляду зазначеними ВЛК під час чергового атестування, а рядовий, сержантський та старшинський склад запасу ВЛК військових комісаріатів - у разі зміни призначення.
Згідно з п. 3.8. розділу ІІ Положення №402 після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку".
Згідно з п. 22.1. розділу ІІ Положення №402 Дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).
Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: 
в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
За п. 22.2. розділу ІІ Положення №402 книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у всіх ВЛК секретарями цих комісій. Протоколи засідань ВЛК підписуються головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання комісії.
Один примірник Свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, у додатковий примірник експертного документа та в історію хвороби записується дата та зміст постанови штатної ВЛК.
Штатні ВЛК ведуть книгу протоколів тільки на осіб, які пройшли медичний огляд безпосередньо в цих комісіях, та алфавітний облік розглянутих протягом року свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК).
У штатних ВЛК протоколом є також бланк свідоцтва про хворобу, довідки, надіслані для затвердження (контролю) або перегляду постанов, коли текст остаточної постанови підписується головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, і секретарем. Особлива думка голови або членів комісії записується на примірнику свідоцтва про хворобу (довідки) або на окремому аркуші, який додається до цього свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК).
Пунктом 22.3. розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Згідно з п. 22.5. розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
- на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
- на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Відповідно до п. 22.6. розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню: 
у воєнний час:
на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону, евакуаційного пункту (місцевого евакуаційного пункту, госпітальної бази).
За п. 22.9., 22.10, 22.12 розділу ІІ Положення №402 у воєнний час свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК на всіх оглянутих осіб складається у двох примірниках.
Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з незатвердженою штатною ВЛК постановою повертається до госпітальної (гарнізонної) ВЛК, яка склала його, з викладенням у постанові штатної ВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.
Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.
Постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.
Якщо постанова ВЛК не реалізована та в стані здоров`я оглянутого, незалежно від терміну, за його заявою або висновками лікарів військових (цивільних) лікувальних закладів виникли зміни, то проводиться повторний медичний огляд.
Згідно з п. 22.14 розділу ІІ Положення №402 у разі втрати свідоцтва про хворобу (довідки), за запитом військового комісара, органів соціального забезпечення населення, правоохоронних установ, командира військової частини або кадрових органів у перші п`ять років після проходження ВЛК госпітальною (гарнізонною) ВЛК, за узгодженням із штатною ВЛК, видається дублікат або копія вказаних документів в одному примірнику.
Застосовуючи вищевикладені норми чинного законодавства до спірних правовідносин, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2);
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);
добросовісно (п. 5);
розсудливо (п. 6);
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8). 
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі № 9901/459/21.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11.05.2023 року у справі № 640/22934/20. 
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання або обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка вирішення органу влади повинна бути чіткою та зрозумілою, як і можливі наслідки.
Європейський суд з прав людини також підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
За обставин даної справи жодна сторона не заперечила того, що позивач згідно свідоцтва повинен був бути виключений з військового обліку як непридатний до військової служби.
Юридична проблема виникла в зв`язку з тим, що таке свідоцтво повинно було бути затверджене регіональною ВЛК після проведення огляду позивача, що відбувся 23.12.2024 року.
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_10 від 27.09.2025 №2/3875 вбачається, що довідка військово-лікарської комісії та підтверджуючі медичні документи ОСОБА_1 до військової служби за вих. №2/334 від 27.01.2025 направлені для затвердження до 20-ї Регіональної військово-лікарської комісії, однак листом від 08.10.2025 №1605/1 Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області" повідомило, що 27.01.2025 р. свідоцтво про хворобу №1314/186/1591 (в паперовому варіанті) доставлено до м. Дніпро 20ШВЛК. 12.03.2025 р. Свідоцтво про хворобу №1314/186/1591 повернено з поміткою «Тимчасово непридатний на 3 місяці». На даний час "Свідоцтво про хворобу №1314/186/1591" (в паперовому варіанті) знаходиться в закладі КП «ЦМЛ ПМР ДО».
Такі дії є грубим порушенням п. 22.3 розділу ІІ Положення № 402, яким встановлено 5-денний термін після медичного огляду для направлення свідоцтва.
Наведені відповідачем-1 доводи суд оцінює критично, адже вони не підтверджуються жодним доказом щодо обсягу навантаження, докладання при цьому належних зусиль, розрахунків витрат часу, з яких би вбачалося, що направити свідоцтво позивача на затвердження раніше не було об`єктивної можливості.
Слід зауважити, що направлення свідоцтва на затвердження лише 27.01.2025 було порушенням строку направлення свідоцтва, однак ще не було порушенням строку чинності такого свідоцтва, який складає 1 рік. Тобто, згідно викладених відповідачем-1 обставин юридична проблема мала б звестися до суттєвого відкладення дати, з якої позивача буде знято з обліку, а не до унеможливлення такого зняття. 
Проте, як ІНФОРМАЦІЯ_10 , так і Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області" на запити представника позивача заперечили отримання свідоцтва.
Дійсно, в матеріалах справи відсутні супровідні листи відповідача-1 про направлення свідоцтва та інші належні докази направлення.
Як наслідок, судом встановлено факт не направлення свідоцтва, що і зумовило порушення прав позивача.
Доводи відповідача стосовно можливості виправлення допущеного порушення шляхом нового огляду позивача судом оцінюються критично, оскільки такий підхід фактично втілював би в собі настання для позивача негативних наслідків в результаті поведінки суб`єктів владних повноважень, зокрема, щодо необхідності вжиття додаткових дій після того, як раніше вже було вжито належні та достатні дії, при цьому в будь-якому разі йшлося б про істотну зміну дати зняття позивача з військового обліку. Відповідно, такі дії могли б бути вчинені позивачем виключно добровільно, а їх невчинення не впливає на протиправність вищевикладених дій відповідача-1 та відповідача-2. 
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні і будь-які докази повідомлення позивача про те, що в результаті бездіяльності, допущеної відповідачами-1,-2 виникла відповідна юридична ситуація. 
Отже, належить визначити ефективний спосіб захисту прав позивача. 
Згідно позовних вимог позивач просить відновити його право наступним чином, зокрема, зобов`язати відповідача-1 направити 20 Регіональній військово-лікарській комісії Міністерства оборони України на затвердження свідоцтво. 
Водночас, згідно вищевикладеної системи нормативно-правового регулювання спірних правовідносин алгоритм дій станом на дату виникнення спору був таким: 
1. відповідач-1 складає свідоцтво та направляє його на затвердження до регіональної ВЛК;
2. регіональна ВЛК або затверджує свідоцтво, або повертається з викладом причин та рекомендацій;
3. свідоцтво підлягає негайній реалізації (ТЦК та СП виключає позивача з військового обліку).
Тобто, свою публічно-владну управлінську компетенцію повинні реалізувати три різних суб`єкти владних повноважень: ВЛК при ТЦК та СП, регіональна ВЛК та сам ТЦК та СП. 
Суд зауважує, що відповідач-2 також прямо вказав, що порушником прав позивача є відповідач-1, зазначивши у відзиві про те, що до повноважень ТЦК та СП не входить направлення медичних документів на затвердження до регіональних ВЛК, даний обов`язок відноситься виключно до повноважень ВЛК, які повинні надати до ТЦК та СП вже затверджене рішення.
У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.
Тобто, за загальним правилом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення може бути накладено судом за результатом судового розгляду лише спору про протиправність попереднього рішення (чи поведінки в іншій формі) цього ж суб`єкта. Це узгоджується із способами захисту, викладеними у ст. ст. 5, 245 КАС України. 
Наразі судом встановлено, що дійсно відповідач-1 діяв протиправно, в зв`язку з чим наявні правові підстави для зобов`язання відповідача-1 діяти належним чином.
Водночас, на етапі затвердження регіональною ВЛК постанови ВЛК при ТЦК та СП така регіональна ВЛК має варіант поведінки як затвердити, так і не затвердити свідоцтво, при цьому 20 регіональна комісія ВЛК наразі ще не приймала жодного рішення стосовно такого свідоцтва, в зв`язку з чим підстав для покладення на нього зобов`язання прийняти конкретне рішення (затвердити свідоцтво) наразі немає. 
Суд зауважує, що вищевикладений алгоритм дій не зазнав змін в зв`язку з подальшими змінами в законодавстві, адже п. 22.6., 22.10 розділу ІІ Положення №402 в чинній редакції все ще передбачає наявність у регіональної ВЛК повноважень не затвердити свідоцтво.
Слід підкреслити, що відсутній затверджений перелік підстав для повернення свідоцтва без затвердження, що додатково вказує на те, що суд не повинен замість суб`єкта владних повноважень вирішувати питання про наявність підстав для затвердження свідоцтва до вирішення такого питання вперше самим суб`єктом владних повноважень.
Таким чином, виходячи з наявних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо не здійснення своєчасного направлення на затвердження свідоцтва та зобов`язання відповідача-1 направити на затвердження свідоцтво. 
Разом з тим, позивачем фактично не заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вони не підлягають задоволенню судом.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Відповідно до положень ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача судовий збір у сумі 665, 60 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: 20 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Комунального підприємства "Центральна міська лікарня Покровської міської ради Дніпропетровської області" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність позаштатної ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не направлення на затвердження до відповідної військово-лікарської комісії регіону свідоцтва про хворобу № 1314/186/1591, що датовано 09 грудня 2024 року, складене за результатом медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
Зобов`язати позаштатну ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 направити свідоцтво про хворобу №1314/186/1591, що датовано 09 грудня 2024 року складене за результатом медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на затвердження до 20 регіональної військово - лікарської комісії Міністерства оборони України.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в сумі 665, 60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складений 21.07.2026.

Суддя О.В. Царікова