Справа № 297/2145/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2026 року м. Берегове 

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: 
головуючого ІЛЬТЬО І. І., 
при секретарі судового засідання Гарані О.А., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Берегівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності, 

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , року народження, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , про визнання права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 101,9 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача — ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 101,9 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . За життя спадкодавець не здійснив державної реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно, однак належність йому спірного домоволодіння підтверджується випискою з погосподарської книги № 6 за 2011–2015 роки, відповідно до якої ОСОБА_1 значився уповноваженим власником указаного житлового будинку. Позивач є рідним сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом. На час відкриття спадщини він був малолітньою особою, а тому відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Від імені позивача заяви про відмову від прийняття спадщини у встановленому законом порядку не подавалося.
Після смерті спадкодавця була заведена спадкова справа, однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку позивач не має можливості через відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця та правовстановлюючого документа на спірний будинок. Оскільки спадкодавець помер, він об`єктивно не може оформити або відновити відповідні документи та зареєструвати право власності на нерухоме майно. 
З метою оформлення спадкових прав представник позивача звернувся до нотаріуса, проте йому було роз`яснено необхідність вирішення питання про належність спадкового майна в судовому порядку. Відсутність правовстановлюючого документа унеможливлює видачу позивачеві свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно.
Враховуючи, що позивач прийняв спадщину в силу прямої вказівки закону, однак позбавлений можливості оформити своє право в нотаріальному порядку, він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька.
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 липня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та призначено до підготовчого судового засідання. 
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились. При цьому, згідно поданої заяви останній просив провести розгляд справи без їх участі. 
Відповідачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась. При цьому, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо позовних вимог не заперечила та просила їх задовольнити. 
Представник Берегівської міської ради Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами. 
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання фіксування технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено,  що Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ; його батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 52 років, що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 . 
Отже, на день відкриття спадщини позивачеві не виповнилося шести років і він був малолітньою особою.
За інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 85861044 від 3 липня 2026 року після смерті ОСОБА_1 Берегівською державною нотаріальною конторою 12 травня 2014 року заведена спадкова справа № 33, номер у Спадковому реєстрі 56063574; стан спадкової справи - чинний. Відомостей про видані на її підставі свідоцтва у поданій довідці не наведено.
Випискою з погосподарської книги № 6 за 2011-2015 роки, виданою 01 липня 2026 року старостою Бенянського старостинського округу, підтверджено, що в погосподарській книзі уповноваженим власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , був записаний ОСОБА_1 . 
Відповідно до листа КП «Берегівське бюро технічної інвентаризації Берегівської міської ради» № 170 від 02 червня 2026 року встановлено, що станом на 01 січня 2013 року житловий будинок по АДРЕСА_2 не був зареєстрований.
Технічний паспорт, виготовлений 17 травня 2026 року, та витяг з Реєстру будівельної діяльності засвідчують проведення технічної інвентаризації комплексу будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 . 
За матеріалами технічної інвентаризації житловий будинок літ. «А» має загальну площу приміщень 101,9 кв. м, житлову площу 49,2 кв. м; у складі об`єкта також обліковано господарські будівлі та споруди. У примітках до технічної інвентаризації зазначено, зокрема, про наявність прибудови, зведеної без документа, що надає право на виконання будівельних робіт, яка згідно із законодавством не належить до самочинного будівництва. Технічний паспорт характеризує фактичний склад і технічні показники об`єкта, однак не є правовстановлюючим документом.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.
Згідно зі ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права або інтересу у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру порушення та забезпечувати реальне поновлення права.
За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до спадкоємців. Відповідно до статей 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять права й обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За частиною першою статті 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки кожного спадкоємця за законом є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними (стаття 1267 ЦК України). Спадщина, яку прийняли кілька спадкоємців, належить їм на праві спільної часткової власності.
За статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Ця норма не створює права власності, а передбачає захист уже існуючого права за умови доведення підстав його набуття.
За статтями 12, 13, 76-81 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а достатніми - докази, що у сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи.
Суд встановив, що позивач є сином спадкодавця і належить до спадкоємців першої черги за законом. На час відкриття спадщини він був малолітнім, тому в силу частини четвертої статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відмова від спадщини від його імені у передбаченому законом порядку не вчинялася. Отже, право позивача на спадщину виникло з моменту її відкриття - 12 листопада 2013 року - незалежно від часу одержання свідоцтва.
Відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину та претендують на спірний будинок, матеріали справи не містять. 
Визнання права власності у даному випадку є ефективним і необхідним способом захисту. Спадкодавець помер, тому не може одержати або відновити правовстановлюючий документ і зареєструвати право; нотаріус не уповноважений установлювати первинне право власності за відсутності документа, що його посвідчує. Отже, позасудовий спосіб оформлення спадщини на спірний будинок фактично вичерпаний. Саме рішення суду усуває перешкоду для оформлення та державної реєстрації успадкованого права.
За сукупністю наведеного суд дійшов висновку, що позивач належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами довів: належність спірного будинку його батькові; відкриття спадщини після смерті батька; своє право на спадкування за законом; прийняття спадщини в силу прямої вказівки закону; відсутність документа, необхідного для нотаріального оформлення; наявність об`єктивної перешкоди, яку можливо усунути судовим рішенням.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи.
Ч.1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). 
Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). 
Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст. 82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами, відповідає обраному способу захисту та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1225, 1268, 1296 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 263–265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Берегівської міської ради Закарпатської області про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 101, 9 м2, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у випадку, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя | | Іван ІЛЬТЬО