ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8429/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Хоум» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Хоум» (далі – ТзОВ «Сіті Хоум», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) з такими позовними вимогами: 
- визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №323 від 01.09.2024, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області;
- зобов`язати комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області виключити товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Хоум» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.07.2022 між ТзОВ «АВТ Баварія Україна» (продавець) та ТзОВ «Сіті Хоум» (покупець) укладено контракт №U22-4033 за умовами якого покупець придбаває у продавця автомобіль марки «BMW», модель «X6 xDrive30d G06», 2022 року виготовлення, об`єм двигуна 2993 м. куб., номер двигуна НОМЕР_1 , колір «Phytonic Blue», VIN: НОМЕР_2 за ціною 2415325,22 грн. (в т.ч. ПДВ). Вказаний автомобіль було продано ТзОВ «Сіті Хоум» на користь ТзОВ СП «Європрінт», що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу від 10.06.2025 за №4649/2025/5402479. Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що питання відповідності/ невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. За наслідками здійснення даних господарських операцій комісією ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення №323 від 01.09.2024, згідно з яким позивача визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, яке позивач вважає оскаржене рішення відповідача протиправним.
Ухвалою суду від 04.05.2026 позовну заяву ТзОВ «Сіті Хоум» залишено без руху. 
15.05.2026 від позивача за вх. №41175 надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою від 18.05.2026 суддя відкрила провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 
02.06.2026 від відповідача за вх. №46947 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху, оскільки позивачем пропущено строк на звернення до суду.
Ухвалою суду від 09.06.2026 було залишено позовну заяву без руху та зобов`язано позивача додати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.
23.06.2026 від позивача за вх. №54298 надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 25.06.2026 заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено строк звернення до суду та продовжено розгляд справи за позовом ТзОВ «Сіті Хоум» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
02.06.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 46961), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що 04.01.2024 комісією ГУ ДПС у Львівській області було прийнято рішення №323 «Про відповідність платника податку на додану вартість ТзОВ «Сіті Хоум» критеріям ризиковості платника податку», у зв`язку з виявленням обставин та/ або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття такого рішення визначено п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. А саме, згідно Довідника кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженого наказом ДПС України № 17 від 11.01.2023 вказано: Код 03 – відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; Код 07 –- недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); Код 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності. Згідно зазначеного Довідника існує 20 кодів податкової інформації, яка являється підставою для розгляду питання про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Дані коди містять законодавчо затверджену сталу форму та зміст і не підлягають редагуванню чи виключенню з їх змісту певної підстави ризиковості. Тобто, аргументація позивача про те, що рішення комісії не містить конкретної інформації щодо учасників ризикової господарської операції, покликань на податкову інформацію, є таким, що не відповідає вимогам закону, є невірною та має на меті ввести в оману суд при прийнятті рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ТзОВ «Сіті Хоум» зареєстроване за адресою: 79005, Україна, Львівська обл., місто Львів, вул. Костя Левицького, буд. 22, кв. 1.
Основними видами діяльності товариства є: 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна.
Інші види діяльності: Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, Агентства нерухомості, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів, Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання, Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, Торгівля іншими автотранспортними засобами, Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
04.01.2024 комісією ГУ ДПС у Львівській області було прийнято рішення №323 «Про відповідність платника податку на додану вартість ТзОВ «Сіті Хоум» критеріям ризиковості платника податку», у зв`язку з виявленням обставин та/ або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою прийняття такого рішення визначено пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку. А саме, згідно Довідника кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженого наказом ДПС України № 17 від 11.01.2023 вказано: 
Код 03 – відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; 
Код 07 –- недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції); 
Код 11 - накопичення залишків нереалізованих товарів за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень) відповідно до поданої до контролюючих органів звітності.
Поряд з цим, у графі «Інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» зазначено такі господарські операції, визначені як ризикові: 
1. тип операції: «постачання» період здійснення: з 01.09.2023 по 04.01.2024, код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова — 8711 (Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски:), податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції — 41664386 (ТзОВ «Сіті Хоум») 
2. тип операції: «постачання» період здійснення: з 01.09.2023 по 04.01.2024, код згідно УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова — 8703401090 (Автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі: - - -інші), податковий номер платника податку, заподіяного в ризиковій операції — 41664386 (ТОВ «Сіті Хоум»).
Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору, суд застосовує такі норми права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначений критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти не довільно, а суворо відповідно до закону, застосовуючи його норми до конкретних фактичних обставин.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).
Згідно з п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4). У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з п. 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначаються детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/ розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/ невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:
актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;
інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня за основним місцем обліку платника податку виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
У разі виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, на підставі рішення комісії регіонального рівня або рішення суду автоматично виключаються з переліку ризикових його контрагенти за умови, що:
виключною підставою для включення такого контрагента до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості на підставі пункту 8 додатка 1, було здійснення операції з таким платником податку;
відсутні інші підстави та інформація, за якою встановлено відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.
Рішення про відповідність/невідповідність критеріям ризиковості платника податку набирає чинності у день засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/ невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, поданих платником податку для підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку, або прийняття комісією центрального рівня рішення про задоволення скарги та скасування рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, наступного робочого дня після дати прийняття такого рішення підлягають автоматичній реєстрації податкові накладні/розрахунки коригування, якщо одночасно виконуються такі умови:
реєстрацію таких податкових накладних/розрахунків коригування зупинено на підставі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з рішеннями, прийнятими починаючи з дати останнього включення платника податку в перелік платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку;
дата подання для реєстрації в Реєстрі таких податкових накладних/розрахунків коригування припадає на період, що не перевищує 180 днів до дати подання інформації та копій документів, за результатами розгляду яких прийняте рішення про невідповідність критеріям ризиковості платника податку або рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку, якщо щодо такого рішення комісією центрального рівня задоволено скаргу та скасовано рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;
на початок операційного дня, протягом якого здійснюється така автоматична реєстрація в Реєстрі, операції в таких податкових накладних/розрахунках коригування не відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій згідно з додатком 3 та стосовно платника податку відсутнє чинне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку;
щодо таких податкових накладних/розрахунків коригування платника податку комісією регіонального рівня не прийнято рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520;
у день такої автоматичної реєстрації в Реєстрі наявна сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати такі податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі, обчислена відповідно до пункту 200.3 або 200.9 статті 200 Кодексу.
Аналіз приписів Порядку №1165 дає підстави для висновку, що право комісії регіонального рівня щодо розгляду питання про відповідність/ невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку самостійно ініціювати процедуру розгляду вказаного питання лише з підстав наявності податкової інформації вказаним Порядком не передбачено, а відповідно до пункту 6 Порядку №1165 виявлення обставин та/або отримання інформації може бути самостійною підставою тільки для розгляду комісією регіонального рівня питання виключення платника податку з переліку платників, а не щодо включення його до такого переліку.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.06.2022 у справі № 640/6130/20, який в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом під час вирішення цього спору.
Критерії ризиковості платника податків на додану вартість викладено у Додатку 1 до Порядку № 1165, відповідно до яких таким критерієм є, зокрема: «8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/ розрахунку коригування».
Отже, законодавцем установлена певна послідовність прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Рішенню Комісії щодо відповідності платника податку Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має передувати складання та направлення таким платником податкової накладної/розрахунку коригування, за наслідками чого здійснюється моніторинг платника податку, податкової накладної/розрахунку коригування.
Відповідно встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.
Отже, питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. При цьому моніторинг проводиться в автоматизованому порядку.
Досліджуючи доводи позивача щодо його статусу як добросовісного та реального учасника аграрного ринку, суд бере до уваги докази, які підтверджують фактичну спроможність підприємства здійснювати задекларовану господарську діяльність.
Так, з матеріалів справи встановлено, що ТзОВ «Сіті Хоум» зареєстроване за адресою: 79005, Україна, м. Львів, вул. Костя Левицького, буд. 22, кв. 1. Основними видами діяльності Товариства є: 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна. Інші види діяльності: Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту, Агентства нерухомості, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів, Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устатковання, Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, Торгівля іншими автотранспортними засобами, Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.
Оцінюючи висновки відповідача щодо недостатньої кількості матеріальних ресурсів (код ризиковості 03), суд враховує специфіку господарської діяльності позивача, яка полягає, зокрема, у торгівлі автомобілями та легковими автотранспортними засобами та торгівлі іншими автотранспортними засобами, а також відсутність у рішенні відповідача конкретної кількості матеріальних ресурсів, які б на його думку були достатніми для реалізації двох операцій з продажу транспортних засобів, які вже були у власності позивача, тобто вже були ресурсами позивача у розумінні коду 03.
Оцінюючи висновки відповідача щодо недостатньої кількості трудових ресурсів (код ризиковості 07), суд враховує специфіку господарської діяльності позивача, яка полягає, зокрема, у торгівлі автомобілями та легковими автотранспортними засобами та торгівлі іншими автотранспортними засобами, а також відсутність у рішенні відповідача конкретної кількості трудових ресурсів, які б на його думку були достатніми для реалізації двох операцій з постачання транспортних засобів.
Оцінюючи висновки відповідача щодо накопичення залишків нереалізованих товарів (код ризиковості 11), суд враховує специфіку господарської діяльності позивача, яка полягає, зокрема, у торгівлі автомобілями та легковими автотранспортними засобами та торгівлі іншими автотранспортними засобами, а також неврахування у рішенні відповідача того, що транспортні засоби можуть зберігатися позивачем за відсутності (недостатності) місць для їх зберігання (власних, орендованих складських приміщень).
Суд погоджується з позицією позивача про те, що оскаржуване рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості було прийнято суб`єктом владних повноважень не за наслідками подання позивачем конкретної податкової накладної або розрахунку коригування для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що згідно з нормативними приписами, має передувати моніторингу платника податку.
Натомість, спірне рішення було ухвалене фактично як самостійний, абстрактний захід впливу на підставі наявної податкової інформації, отриманої з баз даних ДПС під час загального виконання функцій контролю.
Також суд погоджується і з позицією позивача про те, що податковим органом порушено принцип індивідуальної юридичної відповідальності, згідно з яким підприємство не може нести солідарну відповідальність або зазнавати обмежувальних заходів з боку держави за ймовірні порушення податкової дисципліни або наявність статусу ризиковості з боку його контрагентів, оскільки чинне законодавство не наділяє суб`єктів господарювання функціями здійснення податкового контролю один за одним.
Вказані обставини у своїй сукупності стали предметом судового розгляду, під час якого суд має надати правову оцінку діям контролюючого органу щодо законності, обґрунтованості та пропорційності прийняття оскаржуваного рішення.
Досліджуючи зміст оскаржуваного рішення №323 від 04.01.2024, суд встановив, що комісією ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість не за наслідками подання позивачем податкової накладної чи розрахунку коригування для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Фактично, вказане рішення було ініційоване та прийняте виключно у зв`язку з наявною податковою інформацією, що була отримана з баз даних ДПС під час абстрактного виконання функцій податкового контролю.
З урахуванням викладеного, суд приходить до обґрунтованого висновку, що оскаржуване рішення, яким позивача віднесено до переліку ризикових платників, прийняте безвідносно до процедури подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації. Такий підхід контролюючого органу нівелює послідовність дій, яка має передувати моніторингу платника податку та моніторингу конкретної податкової накладної, що прямо суперечить базовим положенням, механізмам та алгоритмам, закладеним у Порядку № 1165.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Водночас, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається саме на відповідача.
При цьому, згідно зі ст. 90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд констатує, що під час судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тієї податкової інформації, на підставі якої було прийнято оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків.
Відповідно, суб`єкт владних повноважень процесуально не довів наявності законних та обґрунтованих підстав для застосування до позивача п. 8 Критеріїв.
Оцінюючи зміст самого індивідуального акта, суд встановив, що відповідачем не деталізовано та не розкрито сутність податкової інформації, визначеної у п. 8 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.
Суд наголошує, що загальними та безумовними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. Це означає не просто формальне посилання податкового органу на норму права чи наведення узагальнених кодів, а обов`язкове наведення конкретних фактичних і юридичних підстав його прийняття, а також переконливих, прозорих і зрозумілих мотивів.
Суд вважає за необхідне вказати, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення із посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності, зобов`язана детально обґрунтувати, на підставі якої саме інформації вона дійшла такого безапеляційного висновку, та надати суду належні докази на її підтвердження. 
Відсутність такого обґрунтування робить рішення суб`єктивним та свавільним.
Вказаний правовий висновок суду повною мірою узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 30.01.2021 у справі № 340/1098/20.
Окремо надаючи оцінку доводам податкового органу щодо ймовірної ризиковості контрагентів позивача, суд наголошує, що така обставина сама по собі не може слугувати самостійною та достатньою підставою для настання негативних наслідків для платника податків. Віднесення позивача до ризикових платників виключно з тих міркувань, що підприємство мало господарські відносини з особами, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність їх критеріям ризиковості, є юридично неспроможним та необґрунтованим підходом.
Поширення на позивача «ризиковості» через господарські відносини з іншими «ризиковими» платниками податків (так звана «колективна відповідальність») прямо суперечить базовим принципам та основам вітчизняного податкового законодавства, насамперед фундаментальному принципу індивідуальної юридичної відповідальності. Згідно з цим принципом, настання визначеної законом відповідальності або застосування обмежувальних заходів державного реагування повинно відбуватися виключно у разі встановлення факту порушення податкового законодавства безпосередньо самим платником податків.
Суд зауважує, що вказаний підхід щодо презумпції добросовісності платника податків та його індивідуальної відповідальності послідовно та неухильно застосовується Європейським судом з прав людини. Зокрема, у своїх рішеннях у справах «Булвес АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03), «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії» (2010 рік, заява № 6689/03), «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції» (заява № 36985/97), а також «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява № 38812/97), ЄСПЛ дійшов стійкого висновку про непорушність правила «індивідуальної юридичної відповідальності». Це безальтернативно означає, що платник податків не повинен нести відповідальності за порушення, допущені його контрагентами. Отже, Європейський суд з прав людини однозначно вказав, що добросовісний платник податків не може і не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді перешкод у його господарській діяльності через можливі чи встановлені порушення законодавства з боку його контрагентів, якщо не доведено його безпосередню умисну участь у таких зловживаннях.
Відповідачем не наведено жодних галузевих нормативів, розрахунків чи експертних висновків, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконання сільськогосподарських робіт із застосуванням аграрної техніки, заявленою кількістю механізаторів та сезонних працівників.
Контролюючий орган не проводив фактичної перевірки потужностей позивача, а висновки про відсутність умов для здійснення господарської діяльності зроблені, на переконання суду, передчасно та безпідставно.
Суд наголошує, що одним із фундаментальних принципів, на яких ґрунтується юридична відповідальність особи, є принцип індивідуальної юридичної відповідальності, закріплений у ст. 61 Конституції України. У розрізі податкових правовідносин цей принцип означає, що платник податків не може і не повинен нести негативні наслідки (у тому числі у вигляді віднесення його до переліку ризикових платників та зупинення реєстрації податкових накладних) виключно через можливі порушення податкової дисципліни або статусу ризиковості з боку його контрагентів.
Чинне законодавство України не покладає на суб`єкта господарювання обов`язку здійснювати повний і всеосяжний податковий контроль за своїми контрагентами з метою з`ясування їх відповідності чи невідповідності критеріям ризиковості. Такими повноваженнями наділені виключно органи державної податкової служби. Жодних доказів того, що позивач та його контрагент діяли узгоджено з метою створення незаконних схем ухилення від сплати податків чи формування безтоварних операцій, відповідачем суду не надано.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд зазначає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, дотримані не були.
Приймаючи оскаржуване рішення від 04.01.2024 № 323, комісія ГУ ДПС у Львівській області діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Рішення є формальним, необґрунтованим, прийнятим без повного та об`єктивного з`ясування дійсних обставин господарської діяльності позивача, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас частиною другою цієї ж статті встановлено спеціальне правило розподілу тягаря доказування у публічно-правових спорах: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд акцентує увагу на тому, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У цій справі відповідач не довів наявності обґрунтованих, фактичних та правових підстав для віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, а відтак, суд констатував протиправність та скасував рішення від 04.01.2024 № 323.
Враховуючи скасування базового рішення, яким позивача було визнано ризиковим, суд повинен обрати такий спосіб захисту, який би гарантував повне та беззаперечне відновлення порушених прав позивача.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що не просто констатує порушення, а безпосередньо призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект та запобігає триваючому свавіллю. Отже, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Спосіб відновлення порушеного права має бути таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання судового рішення у платника не виникала б необхідність повторного звернення до суду.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою цієї ж статті встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Суд критично оцінює та вважає повністю неспроможними доводи відповідача про те, що позовна вимога щодо виключення позивача з переліку ризикових платників є неприпустимим втручанням у виключні дискреційні повноваження податкового органу. Дискреційні повноваження дійсно передбачають можливість суб`єкта владних повноважень вільно обирати один з кількох юридично допустимих варіантів управлінських рішень.
Однак у випадку, коли суд констатує незаконність та безпосередньо скасовує індивідуальний акт (рішення від 04.01.2024 № 323), який слугував єдиною першопричиною та підставою для перебування платника податків у переліку ризикових, у податкового органу безальтернативно зникають правові підстави для подальшого утримання підприємства в такому статусі.
За таких умов зникає і сама межа дискреції, адже закон вимагає від органу єдиної можливої правомірної поведінки усунути наслідки свого незаконного акта. У даному випадку позовна вимога є не втручанням у дискрецію, а гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно та фактично вирішений.
Більше того, суд звертає увагу на положення п 6 Порядку № 1165, якими прямо та імперативно передбачено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Тобто сам підзаконний нормативно-правовий акт визначає алгоритм дій податкового органу, який виключає множинність трактувань.
Таким чином, ефективним і належним способом захисту, який призведе до реального відновлення порушених майнових та корпоративних прав позивача на безперешкодне ведення статутної господарської діяльності, є задоволення судом похідної позовної вимоги зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Такий підхід повністю узгоджується з усталеною правозастосовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 08.11.2019 у справі № 227/3208/16-а та від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20, які суд враховує при вирішенні цього спору.
За таких обставин, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому та об`єктивному дослідженні відповідно до ст. 90 КАС України, суд доходить беззаперечного висновку, що адміністративний позов позивача є обґрунтованим, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що при зверненні до суду з цим адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 3328,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області.
Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, п.п. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 323 від 04.01.2024, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (адреса: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ЄДРПОУ 43968090) виключити товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті Хоум" (адреса: 79005, м. Львів, вул. Костя Левицького, 22, кв. 1; ЄДРПОУ 41664386) з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (адреса: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ЄДРПОУ 43968090) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті Хоум" (адреса: 79005, м. Львів, вул. Костя Левицького, 22, кв. 1; ЄДРПОУ 41664386) сплачений судовий збір у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень рівно.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 11.09.2026.

Суддя Потабенко В.А.