П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/4794/26
Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,
повний текст судового рішення
складено 08.07.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючої судді Казанчук Г.П.
суддів: Єщенка О.В., Градовського Ю.М.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року у справі № 420/4794/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення даних до Єдиного державного (електронного) реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку відповідно до Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” та Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 внести дані до Єдиного державного (електронного) реєстру призовників, військовозобов`язаних, та резервістів “Оберіг” про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після проходження військово-лікарської комісії, йому була видана довідка військово-лікарської комісії, відповідно до якої Позивач є непридатним до військової служби з виключенням із військового обліку. Дана обставина підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №15/84 від 26.05.2023 року. Проте, із застосунку «Резерв+» Позивач дізнався, що відповідні зміни щодо непридатності Позивача до військової служби з виключенням із військового обліку не відображаються у застосунку – Позивач перебуває на обліку у якості військовозобов`язаного станом на дату подання даного позову. З метою виправлення невідповідності в реєстрі, Позивач 15.01.2026 року звернувся до Відповідача-1 із заявою від 14.01.2026 року, у якій просив виправити облікові дані Позивача з огляду на його непридатність до військової служби з виключенням із військового обліку. Проте, ані жодної відповіді на свою заяву, ані виправлення облікових даних, Позивач так і не отримав.
Від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не є органом ведення Реєстру , а виконує функції адміністрування Реєстру, що підтверджується ч. 8 ст. 5 Закону № 1951-VIII та пунктом 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154.
Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що до відзиву не долучено жодного доказу, що Відповідач-2, в межах наданих йому повноважень, звертався до Відповідача-1 як до органу ведення Реєстру щодо належного виконання останнім своїх функцій, зокрема щодо внесення відповідних відомостей про непридатність Позивача до військової служби з виключенням з військового обліку. З огляду на положення ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Відповідач-2 був зобов`язаний здійснювати контроль за повнотою та відповідністю внесення інформації до реєстру, що ним зроблено не було. Тому, в діях Відповідача-2 наявна протиправна бездіяльність, оскільки Відповідач-2 не здійснив жодного контролю за повнотою та відповідністю внесення інформації до реєстру.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що рішення про непридатність позивача було прийнято ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому саме цей орган має вносити інформацію про виключення позивача з військової служби. А не ІНФОРМАЦІЯ_6 чи ІНФОРМАЦІЯ_7 (як зазначає позивач).
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що станом на дату видачі йому довідки ВЛК 26.05.2023 року, відповідні відомості щодо виключення з військового обліку були внесені до його військово-облікового документу працівниками ІНФОРМАЦІЯ_8 . Зі спливом майже трьох років, Скаржник, завантаживши застосунок «Резерв +» для перевірки відомостей щодо себе виявив, що він має статус «військовозобов`язаний» та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 . Тобто саме ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до п. 4 Порядку №559, є органом, який має відповідний обов`язок та технічну можливість внести відповідні зміни до реєстру. Тому, Скаржник направив відповідну заяву саме до ІНФОРМАЦІЯ_10 як до органу, у якому Скаржник перебуває на обліку для виправлення недостовірних даних
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , витребувана адміністративна справа та призначено розгляд справи за правилами письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції з`ясовано та підтверджено під час апеляційного розгляду, що згідно даних «Резерв +» станом на 28.01.2026, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Згідно відмітки у військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , останній взятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_12 16.05.2023 року.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 15/84 від 26.05.2023 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_13 26.05.2023 та на підставі статті 64-А графи ІІІ Розладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
26.05.2023 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_8 внесено до військового квитка серія НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 запис щодо виключення з військового обліку.
В графі 20 (відмітка про виключення з військового обліку) військового квитка вказано – 26.05.2023 виключений з обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 , непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку ст. 64 а, гр.. ІІІ наказу МОУ № 402/2008, п. 3 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про ВО і ВС».
14.01.2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_10 заяву, в якій просив виключити його з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 на підставі постанови ВЛК про непридатність до військового служби з виключенням з військового обліку та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка була отримана ІНФОРМАЦІЯ_6 22.01.2026 року, що підтверджується витягом із офіційного сайту АТ «Укрпошта».
Відповіді не отримано.
28.01.2026 року представник позивача звернулась із адвокатським запитом №28/01/26 до ІНФОРМАЦІЯ_10 , у якому просила повідомити результат розгляду заяви Позивача від 14.01.2026 року, надати копію відповіді на таку заяву та повідомити, складались ІНФОРМАЦІЯ_6 постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (оскільки у витязі з «Резерв+» вказано «не пройшли (відмовились від проходження) ВЛК»). Звернення направлено з електронним цифровим підписом на офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Відповіді не отримано.
10.02.2026 року представник позивача направила повторний адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_10 , так і ІНФОРМАЦІЯ_14 на офіційні електронні адреси та Міністерству оборони та України для направлення ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_14 . 
Відповіді не отримано.
Отже, наявність чи відсутність протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду станом на 19.02.2026 року (дата звернення до суду).
Після звернення до суду, позивач отримав Лист від 06.03.2026 року № 1275/2424 ІНФОРМАЦІЯ_10 , яким повідомлено, що за результатами перевірки відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі-Реєстр) встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 , у картотеці: "вільні залишки", підкартотеці: підлягає призову на військову службу під час мобілізації, порушення правил військового обліку, причина: не проходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії. Роз`яснено про зобов`язання самостійного звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду). Щодо проходження та висновку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_15 , інформація в Реєстрі, відсутня. Повідомлено, що для вирішення питання щодо ступеня придатності до військової служби та можливості внесення відповідних відомостей до Реєстру необхідно пройти військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до вимог законодавства.
Заяв про зміну предмета позову до суду не надходило.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року №65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року №2105-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2016 № 1951-VІІІ визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
У відповідності до частини 8 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2016 № 1951-VІІІ органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Порядком ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 28 березня 2022 року №94, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2022 року за №278/37714 (у редакції чинній станом на 2023 рік, надалі Порядок №94), встановлено процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр).
Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку №94 основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість внесення до Реєстру передбачених Законом України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру; захищеність Реєстру та внесення до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу, зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного та програмного забезпечення відповідно до вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Згідно частинами 2, 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» у разі якщо відомості про призовника, військовозобов`язаного, резервіста вносяться до Реєстру вперше, автоматично формується окремий номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка здійснила запис (у електронній формі).
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Згідно пункті 1 розділу ІІ Порядку №94 суб`єктами Реєстру є володілець Реєстру, розпорядник Реєстру, органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру.
У пункті 10 розділу ІІ Порядку №94 органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є:
уповноважений орган адміністрування Володільця Реєстру;
оперативні командування;
ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя;
Центральне управління СБУ;
відповідний підрозділ СЗРУ.
За пунктами 16-19 розділу ІІ Порядку №94 органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, відповідні підрозділи СЗРУ.
Орган ведення Реєстру для виконання функцій ведення Реєстру призначає відповідальних осіб за ведення Реєстру.
Призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює:
внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними;
внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;
верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію;
перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ;
знищення повторного запису з Реєстру.
Всі дії по веденню Реєстру здійснюються із застосуванням кваліфікованого електронного підпису посадової особи, яка відповідає за ведення (здійснення контролю за веденням) Реєстру.
Аналізуючи вказані норми, колегія суддів зазначає, що у разі проходження ВЛК та відображення у військовому квитку позивача відповідної інформації щодо зняття його з військового обліку, одночасно відповідна посадова особа, після верифікації та за відповідним кваліфікованим підписом, була зобов`язане внести такі дані до Реєстру іще у 2023 році. Водночас, доказів що такі дії були вчинені, матеріали справи не містять, тобто слід констатувати відсутність інформації в Реєстрі +.
Апеляційним судом установлено, що позивач згідно Відповіді №3295216 від 09.09.2026 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 20.08.2027 року, тобто більше 19 років адреса реєстрації є незмінною. Крім того, позивач згідно штампа у військовому квитку № НОМЕР_2 , та з 15.08.2007 року був поставлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_16 , натомість штаму про зняття з військового обліку в ІНФОРМАЦІЯ_16 , військовий квиток не містить.
Водночас, незважаючи на перебування позивача на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_17 (наразі ІНФОРМАЦІЯ_6 ), у військом квитку № НОМЕР_2 , за відсутності інформації про зняття з військового обліку з ІНФОРМАЦІЯ_10 та взяття на обліку до ІНФОРМАЦІЯ_18 , наявний запис про виключення з 26.05.2023 року з обліку.
Позивач стверджує, що протягом майже трьох років ним не встановлювався додаток Резерв + і лише у січні 2026 року після встановлення додатку Резерв + він дізнався про відсутність інформації про зняття його з військового обліку військовозобов`язаних.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що з 2007 року позивач не змінював адресу реєстрації, та відповідно перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 . Доказів взяття його на облік ІНФОРМАЦІЯ_5 у 2023 році, матеріали справи не містять.
Водночас, загальновідомою є інформацію що окремі посадовці ІНФОРМАЦІЯ_13 є фігурантами кримінальних проваджень через те, що протягом 2022 – 2023 років масово вносили в систему «Оберіг» неправдиві відомості, у тому числі і щодо проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) та визнання непридатними до військової служби. Наразі тривають кримінальні провадження.
Жодного пояснення щодо проходження позивачем ВЛК саме у ІНФОРМАЦІЯ_19 матеріали справи не містять.
Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» (надалі – Порядок №559).
У пункті 4 Порядку №559 вказано, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), громадянин України для внесення відповідних змін повинен скористатися засобами Порталу або особисто звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви про внесення змін.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі у паперовій формі (зокрема відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу), відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст, який перебуває на військовому обліку, або громадянин України, який був виключений з військового обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), повинен сформувати військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до пункту 6 цього Порядку. Зміни у військово-облікові документи у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а військово-облікові документи у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вважаються недійсними.
Повертаючись до обставин даної справи, колегія суддів зазначає, що на день звернення позивача до суду, останній не отримував відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо актуалізації даних, проте, під час розгляду справи була отримана відповідь. Так, листом від 06.03.2026 року № 1275/2424 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомлено, що за результатами перевірки відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі-Реєстр) встановлено перебування позивача на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 , у картотеці: "вільні залишки", підкартотеці: підлягає призову на військову службу під час мобілізації, порушення правил військового обліку, причина: не проходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду). Щодо проходження та висновку ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_15 , інформація в Реєстрі, відсутня. Таким чином, для вирішення питання щодо ступеня придатності до військової служби та можливості внесення відповідних відомостей до Реєстру необхідно пройти військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_10 відповідно до вимог законодавства.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до правових позицій Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 листопада 2018 року у справі №607/6092/18, від 05 червня 2019 року у справі №607/6865/18, від 11 червня 2019 року у справі №917/1338/18, визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу; натомість установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі №800/301/16).
Колегія суддів не погоджується із висновком суду про відмову в позові в частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_10 з тих підстав, що позивач повинен звертатись із заявою щодо внесення інформації в Реєстр до ІНФОРМАЦІЯ_20 , з огляду на таке.
Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства оборони України, застосунок Резерв + надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.
Як свідчить інформацію із Резерв+, датою уточнення даних є 18.05.2024, орган перебування на обліку – ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.19). 
Згідно з частиною 9 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Частиною 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Розділом ІV Порядку №94 врегульовано, що створення облікового запису в Реєстрі здійснюється призначеними відповідальними особами за ведення Реєстру органів ведення Реєстру шляхом заповнення електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Актуалізація (внесення змін) відомостей Реєстру здійснюється:
в електронному режимі - шляхом інформаційної взаємодії між Реєстром та інформаційно-телекомунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи;
у ручному режимі - шляхом внесення призначеною відповідальною особою за ведення Реєстру відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку.
Верифікація персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що вони надають особисто, з базою даних Реєстру здійснюється призначеними відповідальними особами за ведення Реєстру відповідно до покладених на них обов`язків.
Отже, у разі зміни територіального органу ТЦК та СП, на обліку в якому перебуває військовозобов`язаний, саме такий ТЦК та СП має вчиняти дії щодо актуалізації даних.
Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_10 , оскільки останнім, хоча і з порушенням строків на надання відповіді, була надана відповідь, правомірність та законність якої, станом на день звернення позивача до суду 19.02.2026 року, не постановлено перед судом. Заяви про збільшення позовних вимог чи заяви про зміну позовних вимог матеріали справи не містять, а законність відмови ТЦК та СП щодо внесення інформації не є предметом спору в даній справі.
Стосовно позовних вимог, спрямованих до ІНФОРМАЦІЯ_20 , колегія суддів зазначає, що цей орган в даній ситуації не здійснює актуалізацію даних військовозобов`язаного, з огляду на таке.
За приписами частини 5 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки областей є органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень.
Згідно з частиною 6 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи адміністрування Реєстру: 1) здійснюють аналітичну обробку даних; 2) забезпечують взаємодію щодо ведення Реєстру, контролюють повноту, відповідність та своєчасність внесення інформації, наданої державними органами, контролюють виконання рішень Держателя та розпорядника Реєстру. Орган адміністрування Реєстру має доступ до статистичних відомостей Реєстру; 3) забезпечують зберігання та резервування бази даних Реєстру, контроль за її цілісністю, дотриманням вимог законодавства та Порядку ведення Реєстру, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 4) організовують підготовку та підвищення кваліфікації персоналу підпорядкованого органу адміністрування.
Відповідно до частини 8, 9 статті 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, центри рекрутингу Збройних Сил України, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (ч.8). Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (ч.9).
Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_21 є органом адміністрування Реєстру та до його повноважень законодавцем не віднесені повноваження щодо ведення Реєстру та актуалізацію бази даних.
Згідно з вимогами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховані приписи п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, проте за помилковим обґрунтуванням, за таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
У зв`язку із вищевикладеним, колегія суддів колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині мотивів його ухвалення.
Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року у справі №420/4794/26 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя О.В. Єщенко