ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/231/26
02 вересня 2026 року | м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 гривень за періоди: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023 з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії у зв`язку із захворюванням (травмою, пораненням, контузією, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 гривень за періоди: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023 з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, реабілітації в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарськоекспертної, медичної) комісії у зв`язку із захворюванням (травмою, пораненням, контузією, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 відносно ОСОБА_1 стосовно не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за весь час затримки за періоди: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023, з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025, за весь час затримки виплати додаткової винагороди у повному обсязі;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за весь час затримки за період: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023, з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025, за весь час затримки виплати додаткової винагороди у повному обсязі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був призваний до військової служби під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.02.2022. 
З 25.02.2022 по 19.04.2025 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 (правонаступник військова частина НОМЕР_2 ).
Згідно свідоцтва про хворобу № 2025-0312-1100 від 12 березня 2025 року, виданого госпітальною ВЛК психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону позивачу встановлено діагноз - Параноїдна шизофренія F20. Захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини. 
На підставі статті 16а графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 109 від 19.04.2025 позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "б" за станом здоров`я.
Згідно рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 160/25/967/P від 19.05.2025 позивачу було встановлено III групу інвалідності. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
10.11.2025 позивач подав до відповідача заяву про здійснення нарахування та виплату додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні (травми, поранення, контузії, каліцтва), захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023, з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025 на підставі положень постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". 
Відповідач відповіді на заяву позивача не надав, після чого представником позивача по цьому ж питанню на адресу відповідача було подано адвокатський запит № 21/11 від 21.11.2025.
Відповідач розглянув адвокатський запит представника позивача та листом № 1494/16/12099 від 20 грудня 2025 року повідомив, що відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, оскільки йому не видавалась Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Ухвалою судді від 27.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
09.02.2026до суду від військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що на переконання позивача він має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень відповідно до Постанови № 168 за періоди знаходження на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023, з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025, оскільки вважає, що у ці періоди він перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, набутої під час участі у бойових діях. 
Проте, представник зазначає, що як слідує з медичних висновків епікризу виписного від 01.09.2023, виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №13435 від 16.10.2023, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №5003 від 25.04.2024, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №16088 від 14.02.2025, виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2632 від 31.03.2025, позивач проходив стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я за періоди з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023, з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025 з діагнозом пов`язаним з набутим психічним захворювання, а не у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим у зв`язку із захистом Батьківщини, а відтак правові підстави у відповідача для нарахування та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн відповідно до Постанови № 168 відсутні.
Ухвалою суду від 11.02.2026 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строку строк з дня її отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати підстави для поновлення строку на звернення до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 26.02.2026 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Постановлено продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін.
Інших заяв по суті справи до суду від учасників справи не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позові, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 (правонаступник військова частина НОМЕР_2 ).
Згідно короткого анамнезу із свідоцтва про хворобу № 2025-0312-1100 від 12.03.2025 позивач з 23.10.2022 по 30.04.2023, з 15.05.2023 по 06.08.2023, з 12.09.2023 по 16.09.2023, з 29.09.2023 по 02.10.2023, з 18.10.2023 по 31.10.2023 приймав участь в бойових діях (довідки командирів в/ч НОМЕР_5 № 7691 від 18.10.2022, в/ч НОМЕР_4 № 1498/663нт від 24.02.2025, посвідчення НОМЕР_6 від 14.09.2023). Психічний стан позивача погіршився в липні 2023 року, почав чути, начебто за стіною, за дверима його обговорюють побратими, наче всі співслужбовці проти нього налаштовані. Порушився сон, знизився апетит. 3 07.08.2023 по 01.09.2023 позивач лікувався у КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької ради. Після повернення у пункт постійної дислокації вч НОМЕР_4 відмічалось подальше погіршення психічного стану позивача, він не міг вночі спати, посилилося відчуття тривоги, турбували нав`язливі страхи та думки, продовжував висловлювати маячні ідеї відношення, переслідування. Надалі позивач двічі проходив стаціонарне лікування в умовах КНП "ТОКПЛ" ТОР. У зв`язку з погіршенням психічного стану лікувався стаціонарно з 08.11.2024 по 14.02.2024 в Тернопільській обласній психоневрологічній лікарні.
Згідно епікриза виписного від 01 вересня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької ради з 07.08.2023 по 01.09.2023 із ознаками нервово-психічної нестійкості і порушення поведінкової регуляції, що може супроводжуватися тривалим погіршенням функціонального стану організму і професійної працездатності, при надзвичайно високих навантаженнях можливий зрив професійної діяльності. Поставлений основний діагноз гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії, суіцидальна спроба (різана рана правого передпліччя). Рекомендовано розглянути питання придатності до військової служби.
Згідно виписного епікриза із медичної карти стаціонарного хворого № 13435 від 16 жовтня 2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня" з 04.10.2023 по 16.10.2023 з діагнозом основний - Гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії. Супутній - правобічний дифузний зовнішній отит. Рекомендовано спостереження психіатра.
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5003 від 25 квітня 2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня" з 03.04.2024 по 25.04.2024 з діагнозом основний - Гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії. F 23.1. 
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 16088 від 14 лютого 2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня" з 08.11.2024 по 14.02.2025 з діагнозом основний - Інший тип шизофренії. F 20.8. Рекомендовано направити на гарнізонне ВЛК. Нагляд психіатра за місцем несення служби. 
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2632 від 31 березня 2025 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному центрі Західного регіону з 18.02.2025 по 31.03.2025 з діагнозом основний - Параноїдна шизофренія F 20. Супутній діагноз - Обмежений міжхребцевий остеохондроз, деформуючий спондильоз першого ступеня грудного і поперекового, правобічний сколіоз першого ступеня грудного відділу, зміцнілий післяопераційний рубець поперекової ділянки після операції (2017) лівобічної дискектомії між пятим поперековим і першим крижовим хребцями з больовим синдромом при фізичних навантаженнях, незначним порушенням функції хребта. М42.15. Люмбалізація, перехідний шостий поперековий хребець без порушення функції. Q76.43. Хронічна вертеброгенна радикулопатія з переважним ураженням L2-S1 корінців зліва, ремісія, з помірним порушенням функції лівої ноги. М54.1. 
Згідно свідоцтва про хворобу № 2025-0312-1100 від 12 березня 2025 року, виданого госпітальною ВЛК психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону позивачу встановлено діагноз - Параноїдна шизофренія F20. Захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 16а графи II Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) № 109 від 19.04.2025 позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "б" за станом здоров`я.
Згідно рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 160/25/967/P від 19.05.2025 позивачу було встановлено III групу інвалідності. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
У відповідь на звернення представника позивача до відповідача про здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні (травми, поранення, контузії, каліцтва), захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини за періоди з: з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023, з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025 на підставі положень постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", останній листом № 1494/16/12099 від 20 грудня 2025 року повідомив, що відсутні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, оскільки йому не видавалась Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Також у листі зазначено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку із набутим захворюванням, а не у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII; у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно із ч.1 ст.9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
Частинами 2-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжено до сьогодні.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 р. № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168, якою передбачено на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди та встановлено загальні умови щодо її виплати.
Так, відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Редакція зазначеної Постанови, в тому числі її пункту 1, неодноразово змінювалася.
Так, постановами Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року; із змінами, внесеними згідно з постановами КМУ № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року, № 43 від 20.01.2023 пункт 1 Постанови № 168 доповнено, серед іншого, абзацами такого змісту:
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000,00 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які, зокрема:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії".
У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" внесено зміни до пункту 1, зокрема: слова "військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора", "співробітникам Служби судової охорони", виключено та після слів "перебуваючи безпосередньо в районах" доповнено словами "їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора".
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 р. за № 177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку № 260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: "XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".
Пунктом 10 розділу ХХХІV Порядку № 260, визначено у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1.1. I. Загальні положення визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 21 визначено порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України
У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (21.1.)
Відповідно до пункту 21.5. постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочиннихугруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.
ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.
Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.
д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.
е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.
У постанові від 19.03.2026 р. у справі № 600/367/24 Верховний Суд зазначив, що у період дії воєнного стану додаткова винагорода у розмірі до 100000 грн на місяць підлягає виплаті військовослужбовцям за час їх перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та що для виплати додаткової винагороди достатньо встановлення факту пов`язаності поранення із захистом Батьківщини і підтвердження перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з таким пораненням. У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що Постанова № 168 не вимагає безперервного перебування на стаціонарному лікуванні безпосередньо з моменту отримання поранення. Близький за змістом висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 11.04.2025 у зразковій справі № 280/8933/24, в якому підтверджено право на виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що позивач під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України набув захворювання, яке пов`язано із захистом Батьківщини: F20. Параноїдна шизофренія, який в подальшому почав прогресувати із суттєвим погіршенням стану психологічного здоров`я.
В свою чергу відповідач аргументуючи свою позицію щодо відсутності підстав для виплати додаткової грошової винагороди в розрахунку 100 000 грн відповідно до Постанови № 168 вказує, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку із набутим захворюванням, а не у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що з системного аналізу положень п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 та п.10 розділу XXXIV Порядку № 260 слідує, що законодавець диференціював підстави для збереження та виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. на місяць, під час перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я. Зокрема, суд констатує, що право на отримання вказаної грошової винагороди під час перебування на стаціонарному лікуванні не є абсолютним і не пов`язується законодавцем із будь-якими медичними станами, які виникають під час або внаслідок проходження військової служби, захисту Батьківщини.
В даному випадку визначальними юридичними факторами, які обумовлюють обов`язок військової частини щодо виплати збільшеної додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні, є наявність саме поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого саме під час та у зв`язку із захистом Батьківщини. Натомість захворювання, незалежно від ступеня тяжкості чи клінічних проявів, нормами Постанови КМУ № 168 до цього переліку підстав не віднесено. Суд наголошує, що чинне законодавство чітко розмежовує травматичні (механічні, термічні, хімічні чи акустичні) ураження тканин і органів від внутрішніх патологічних процесів (захворювань). Постанова КМУ № 168 містить вичерпний перелік правових підстав, який не підлягає розширювальному або аналогічному тлумаченню.
Суд вказує на те, що у даному випадку зафіксована у позивача параноїдна шизофренія є хворобою. Тому, попри те, що її фактичний початок та розвиток набутий та пов`язаний із захистом Батьківщини, цей медичний стан за своєю сутністю не тотожний поняттю поранення (контузії, травми або каліцтва).
При цьому, також відсутні докази того, що таке захворювання пов`язане з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом). 
Зокрема, відсутні будь-які докази отримання позивачем поранення (контузії, травми або каліцтва). Також відсутня довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою додатка 5 до Положення № 402, яка б це підтверджувала.
Таким чином, перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні зумовлене захворюванням, яке виникло в період проходження служби, пов`язане із захистом Батьківщини, однак, не пов`язане з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом).
Відсутність поранення (контузії, травми, каліцтва) виключає можливість отримання винагороди передбаченої пунктом 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 гривень за час перебування на стаціонарному лікуванні.
Додатково слід зазначити, що виплата військовослужбовцю додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку із захворюванням передбачена пунктом 1-3 Постанови №168. Однак, така виплата в розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць передбачена лише для військовослужбовців, які відразу після звільнення з полону перебувають на стаціонарному лікуванні. 
При цьому, пункт 1-3 Постанови №168 набув чинності лише 10.07.2026, а відтак, не розповсюджуються на позивача. Крім цього, відсутні відомості, що позивач перебував у полоні.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача підстав здійснювати позивачу нарахування та виплату додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 07.08.2023 по 01.09.2023, з 04.10.2023 по 16.10.2023 з 03.04.2024 по 25.04.2024, з 08.11.2024 по 14.02.2025, з 18.02.2025 по 31.03.2025.
Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 02 вересня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ); 
відповідач:
- Військова частина НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ). 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.