КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року м. Київ справа №640/20884/21
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтович А.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ВІАН"

до Антимонопольного комітету України

третя особа Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІК-ЕНЕРГО",

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
I. Зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "ВІАН" (69032, м. Запоріжжя, вул. Макаренка, буд. 9, ЄДРПОУ 31166456) (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ЄДРПОУ 00032767) (далі - відповідач), третя особа: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ЄДРПОУ 40075815), Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІК-ЕНЕРГО" (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Республіканська, буд. 9А, ЄДРПОУ 42039669) в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №14864-р/пк-пз від 01.07.2021 року.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача
Позивач вважає протиправним рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз, яким замовника було зобов`язано скасувати рішення про допуск тендерної пропозиції ТОВ «НВП «ВІАН» до аукціону. На думку позивача, його тендерна пропозиція відповідала вимогам тендерної документації, а використаний електронний підпис відповідав вимогам законодавства, зокрема з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України №193 від 03.03.2020, яка дозволяла використання удосконалених електронних підписів, що базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів. Позивач зазначає, що Антимонопольний комітет України неповно дослідив обставини справи, неправильно застосував норми законодавства та безпідставно дійшов висновку про невідповідність його пропозиції вимогам закупівлі.
Відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України прийняте у межах повноважень, на підставі Закону України «Про публічні закупівлі» та після всебічного розгляду матеріалів скарги. На думку відповідача, тендерною документацією було прямо передбачено обов`язок учасників накласти саме кваліфікований електронний підпис (КЕП), тоді як позивач використав удосконалений електронний підпис (УЕП), що підтверджувалося результатами перевірки на сайті Центрального засвідчувального органу та роз`ясненнями Міністерства цифрової трансформації України. Відповідач також вказує, що позивач був завчасно ознайомлений з умовами тендерної документації, не оскаржив їх у встановленому законом порядку, а тому замовник мав правові підстави для відхилення його тендерної пропозиції, а рішення Колегії є законним та обґрунтованим.
III. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження.
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали справи №640/20884/21 до Київського окружного адміністративного суду.
За результатом автоматизованого розподілу, справу №640/20884/21 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 справу прийнято до провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2026 залишено клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження без задоволення.
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.
З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Судом встановлено, що акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» проводилась процедура закупівлі ДК 021:2015 - 31510000-4 «Електричні лампи розжарення» (лампи світлофорні), оголошення про проведення якої оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2021-03-26-003983-a.
Рішенням від 03.06.2021 року про допущення до аукціону (протокол розгляду тендерних пропозицій від 03.06.2021 № 03062110336150) було допущено тендерну пропозицію ТОВ «НВП «ВІАН» до участі у відкритих торгах.
08.06.2021 ТОВ «ППК-ЕНЕРГО» подало до Антимонопольного комітету України скаргу № UA-2021-03-26-003983-a.c2 щодо порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі, в якій просило, зокрема, зобов`язати замовника скасувати рішення про допущення до аукціону тендерної пропозиції ТОВ «НВП «ВІАН».
Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 10.06.2021 № 13098-р/пк-пз зазначену скаргу було прийнято до розгляду.
За результатами розгляду скарги Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України прийняла рішення від 01.07.2021 № 14864-р/пк-пз, яким зобов`язала акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» скасувати рішення про допущення тендерної пропозиції ТОВ «НВП «ВІАН» до аукціону за процедурою закупівлі № UA-2021-03-26-003983-a.
У подальшому замовником на засіданні тендерного комітету прийнято рішення, оформлене протоколом від 07.07.2021, яким скасовано рішення про допущення до аукціону тендерної пропозиції ТОВ «НВП «ВІАН» та відхилено його тендерну пропозицію.
Не погодившись із рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 01.07.2021 № 14864-р/пк-пз, ТОВ «НВП «ВІАН» звернулося до суду з даним адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.
V. Норми права, які застосував суд
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади установлює «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року № 922-VIII (далі - Закон № 922-VIII).
Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону № 922-VIII Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює Комісію (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та здійснює інші повноваження, визначені цим Законом та Законом України "Про Антимонопольний комітет України". Рішення Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.
Повноваження, порядок утворення та функціонування Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель встановлюються відповідно до цього Закону та Закону України "Про Антимонопольний комітет України".
Скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель.
Згідно з частиною 5 статті 18 Закону № 922-VIII скарга повинна містити таку інформацію:
1) найменування замовника рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються;
2) ім`я (найменування), місце проживання (місцезнаходження) суб`єкта оскарження;
3) підстави подання скарги, посилання на порушення процедури закупівлі або прийняті рішення, дії або бездіяльність замовника, фактичні обставини, що це можуть підтверджувати;
4) обґрунтування наявності у суб`єкта оскарження порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи;
5) перелік документів (доказів), що підтверджують наявність у суб`єкта оскарження порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи, пов`язані з його участю в процедурі закупівлі, у випадку, якщо скарги стосуються тендерної документації та/або стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, що відбулись до закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій;
6) вимоги суб`єкта оскарження та їх обґрунтування.
До скарги додаються документи та матеріали (за наявності) в електронній формі (в тому числі у форматі pdf), що підтверджують інформацію, викладену у скарзі, та порушення процедури закупівлі або неправомірність рішень, дій або бездіяльності замовника.
Згідно з частиною 8 статті 18 Закону № 922-VIII скарги, що стосуються прийнятих рішень, дій чи бездіяльності замовника, які відбулися після розгляду тендерних пропозицій, порядок якого передбачений частиною дванадцятою статті 29 цього Закону, подаються протягом п`яти днів з дня оприлюднення в електронній системі закупівель протоколу розгляду тендерних пропозицій, у разі якщо оголошення про проведення конкурентної процедури закупівлі оприлюднюється відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону.
Відповідно до частин 15, 16 статті 18 Закону № 922-VIII рішення за результатами розгляду скарг приймаються на засіданні Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.
За попереднім письмовим бажанням однієї із сторін, зазначеним у скарзі (для скаржника) або поясненні (для замовника), на засідання Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель запрошуються сторони (суб`єкт оскарження та замовник) для надання додаткових пояснень тощо, при цьому, суб`єкт оскарження, замовник та інший учасник процедури закупівлі (якщо оскаржується рішення замовника, прийняте щодо його тендерної пропозиції) мають право брати участь в такому розгляді скарги шляхом застосування телекомунікаційних систем в інтерактивному режимі реального часу і такий розгляд скарги є відкритим, усі бажаючі можуть бути присутніми на її розгляді. Особи, присутні на розгляді, можуть використовувати засоби фото-, відео- та звукозапису. Резолютивна частина рішення, прийнятого органом оскарження, за результатами відкритого розгляду скарги, проголошується прилюдно.
Відсутність сторін на засіданні Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, не перешкоджає прийняттю рішення за результатами розгляду скарги.
Орган оскарження розглядає скаргу та приймає рішення на підставі інформації, розміщеної в електронній системі закупівель станом на момент подання скарги, та інформації, одержаної за скаргою.
Як передбачено частиною 19 статті 18 Закону № 922-VIII орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, в якому зазначаються:
1) висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі;
2) висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні;
3) підстави та обґрунтування прийняття рішення;
4) у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника.
VI. Оцінка суду
Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить із того, що предметом судового розгляду у цій справі є перевірка правомірності рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз, яким за результатами розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю «ППК-ЕНЕРГО» від 08.06.2021 №UA-2021-03-26-003983-a.c2 було зобов`язано акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» скасувати рішення про допущення тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ВІАН» до аукціону за процедурою закупівлі UA-2021-03-26-003983-a щодо закупівлі «лампи світлофорні».
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час здійснення судового контролю за рішеннями суб`єктів владних повноважень адміністративний суд перевіряє, чи прийняті такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, чи використано повноваження з метою, з якою це повноваження надано, чи є рішення обґрунтованим, безстороннім, добросовісним, розсудливим, пропорційним, прийнятим своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Таким чином, предметом оцінки суду у цій справі є не доцільність прийняття рішення органом оскарження та не повторний розгляд скарги учасника закупівлі по суті, а перевірка того, чи діяла Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України у межах наданих законом повноважень, чи правильно застосувала норми законодавства про публічні закупівлі та чи ґрунтуються викладені у рішенні від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз висновки на фактичних обставинах, встановлених під час розгляду скарги.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад на момент виникнення спірних правовідносин визначалися Законом України «Про публічні закупівлі» у редакції, чинній станом на 2021 рік.
Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону Антимонопольний комітет України визначений органом оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівель. Для здійснення своїх повноважень Антимонопольним комітетом України утворюється Постійно діюча адміністративна колегія з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, рішення якої ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.
Частинами шістнадцятою та вісімнадцятою статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» встановлено, що орган оскарження розглядає скаргу виключно в межах інформації та документів, розміщених в електронній системі закупівель, а також інформації, одержаної за скаргою, і за результатами її розгляду має право прийняти рішення про встановлення або відсутність порушення процедури закупівлі, а також визначити заходи, необхідні для усунення виявлених порушень, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення чи привести тендерну документацію у відповідність до вимог законодавства.
Отже, законодавець прямо наділив Постійно діючу адміністративну колегію Антимонопольного комітету України повноваженнями здійснювати перевірку відповідності дій замовника вимогам законодавства про публічні закупівлі та, у разі встановлення порушень, приймати обов`язкові для виконання рішення щодо їх усунення.
Як убачається з матеріалів справи, 08.06.2021 товариством з обмеженою відповідальністю «ППК-ЕНЕРГО» подано скаргу №UA-2021-03-26-003983-a.c2 щодо порушення акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» порядку проведення процедури закупівлі UA-2021-03-26-003983-a. Рішенням Колегії від 10.06.2021 №13098-р/пк-пз зазначену скаргу прийнято до розгляду, після чого замовнику було запропоновано надати пояснення по суті доводів скарги, що відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі».
З матеріалів рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз вбачається, що під час його прийняття органом оскарження були досліджені відомості, розміщені в електронній системі закупівель, зміст тендерної документації, доводи скаржника, пояснення замовника, а також інформація щодо електронного підпису, накладеного на тендерну пропозицію позивача. За результатами такого дослідження Колегія дійшла висновку про невідповідність тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ВІАН» вимогам тендерної документації та про наявність у замовника підстав для її відхилення відповідно до статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі».
Таким чином, суд доходить висновку, що рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз прийняте органом, який відповідно до статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» був наділений повноваженнями щодо розгляду відповідної скарги та прийняття рішення за результатами її розгляду. Отже, доводи позивача в цій частині не свідчать про прийняття спірного рішення поза межами компетенції відповідача або з порушенням встановленої законом процедури, а тому підлягають перевірці судом виключно щодо правильності застосування органом оскарження норм матеріального права та обґрунтованості висновків, викладених у рішенні від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз.
Судом встановлено, що підставою для прийняття Постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України рішення від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз став висновок про невідповідність тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ВІАН» вимогам тендерної документації у зв`язку з накладенням на тендерну пропозицію удосконаленого електронного підпису замість кваліфікованого електронного підпису, який прямо вимагався замовником.
Так, матеріалами справи підтверджується, що тендерною документацією, а саме пунктом 1 розділу «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції», передбачалося, що під час використання електронної системи закупівель документи та дані створюються і подаються з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». При цьому тендерною документацією було визначено порядок накладення саме кваліфікованого електронного підпису на тендерну пропозицію залежно від способу оформлення документів, а також встановлено, що замовник здійснює перевірку такого підпису на офіційному вебсайті Центрального засвідчувального органу.
Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про публічні закупівлі» під час використання електронної системи закупівель з метою подання тендерних пропозицій документи та дані створюються і подаються з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Згідно з пунктом 32 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна пропозиція є пропозицією щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник процедури закупівлі подає замовнику відповідно до вимог тендерної документації.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація може містити іншу інформацію, вимоги щодо наявності якої передбачені законодавством та яку замовник вважає за необхідне включити до тендерної документації.
Отже, замовник має право визначити у тендерній документації спосіб оформлення та подання тендерної пропозиції, якщо такі вимоги не суперечать законодавству та є однаковими для всіх учасників процедури закупівлі.
Судом встановлено, що у складі тендерної пропозиції товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ВІАН» був розміщений файл «Електронний підпис» від 11.05.2021, який був перевірений на офіційному вебсайті Центрального засвідчувального органу.
За результатами перевірки зазначено, що підписувачем є Чадов Віктор Олександрович , сертифікат виданий КНЕДП ІДД ДПС, час підпису 18 год. 54 хв. 56 сек. 11.05.2021, при цьому тип носія особистого ключа визначено як «незахищений», а тип підпису - «удосконалений», що безпосередньо зазначено у відомостях, отриманих із вебсайту Центрального засвідчувального органу.
Під час розгляду скарги Колегією також було враховано лист Міністерства цифрової трансформації України від 16.02.2021 №1/06-3-1587, відповідно до якого у разі, якщо за результатами перевірки електронного підпису або печатки на вебсайті Центрального засвідчувального органу відображається інформація про тип підпису «удосконалений», такий підпис не може вважатися кваліфікованим електронним підписом.
З огляду на наведене Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України дійшла висновку, що тендерна пропозиція товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «ВІАН» не відповідає вимогам тендерної документації, оскільки замість кваліфікованого електронного підпису на неї накладено удосконалений електронний підпис.
Суд погоджується із зазначеним висновком органу оскарження.
Посилання позивача на те, що удосконалений електронний підпис, який базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, до 31.12.2021 міг використовуватися суб`єктами господарювання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №193, не спростовує правомірності спірного рішення.
Так, зазначена постанова регулювала питання можливості використання удосконалених електронних підписів у взаємовідносинах із суб`єктами владних повноважень, однак не скасовувала вимоги Закону України «Про публічні закупівлі» щодо обов`язкового дотримання учасниками умов конкретної тендерної документації та не позбавляла замовника права визначити у тендерній документації вимогу щодо накладення саме кваліфікованого електронного підпису.
Більше того, як убачається із матеріалів справи, тендерна документація не передбачала альтернативного способу підписання тендерної пропозиції та містила пряму вимогу щодо накладення саме кваліфікованого електронного підпису, із якою позивач був ознайомлений до моменту подання своєї тендерної пропозиції та яку не оскаржив у порядку, встановленому статтею 18 Закону України «Про публічні закупівлі».
За таких обставин суд доходить висновку, що орган оскарження, встановивши невідповідність тендерної пропозиції позивача вимогам тендерної документації щодо виду електронного підпису, діяв відповідно до положень статті 31 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому висновок, викладений у рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз, є належним чином мотивованим, ґрунтується на досліджених матеріалах процедури закупівлі та відповідає вимогам чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.
Суд також вважає за необхідне надати оцінку доводам позивача щодо застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про електронні довірчі послуги» та постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №193 «Про реалізацію експериментального проекту щодо забезпечення можливості використання удосконалених електронних підписів і печаток, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів».
Правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг визначені Законом України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до пунктів 17, 23 та 44 частини першої статті 1 зазначеного Закону кваліфікований електронний підпис є удосконаленим електронним підписом, який створюється із використанням засобу кваліфікованого електронного підпису та базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, тоді як удосконалений електронний підпис є окремим видом електронного підпису, створеним за результатом криптографічного перетворення електронних даних.
Згідно із частиною третьою статті 12 Закону України «Про публічні закупівлі» під час використання електронної системи закупівель документи та дані створюються і подаються з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №193, позивач зазначає, що на момент проведення спірної процедури закупівлі використання удосконаленого електронного підпису, який базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, було допустимим, а тому підстави для висновку про невідповідність його тендерної пропозиції вимогам тендерної документації були відсутні.
Однак суд вважає, що наведені доводи не спростовують правомірності оскаржуваного рішення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №193 було запроваджено експериментальний проєкт щодо забезпечення можливості використання удосконалених електронних підписів та печаток, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів. Разом із тим зазначена постанова не змінювала зміст вимог тендерної документації конкретної процедури закупівлі та не звільняла учасників від обов`язку їх дотримання.
Суд звертає увагу, що предметом розгляду Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України було не питання загальної допустимості використання удосконаленого електронного підпису відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №193, а питання відповідності тендерної пропозиції позивача тим вимогам, які були встановлені замовником у тендерній документації та були однаковими для всіх учасників процедури закупівлі.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що тендерною документацією було прямо передбачено накладення на тендерну пропозицію саме кваліфікованого електронного підпису та визначено спосіб перевірки такого підпису на офіційному вебсайті Центрального засвідчувального органу.
Будь-яких доказів того, що товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «ВІАН» до закінчення строку подання тендерних пропозицій зверталося до замовника із вимогою щодо внесення змін до тендерної документації або оскаржувало зазначену умову в порядку, визначеному статтею 18 Закону України «Про публічні закупівлі», матеріали справи не містять.
Натомість, подавши тендерну пропозицію, позивач підтвердив свою згоду з умовами тендерної документації та взяв на себе обов`язок дотримуватися встановлених нею вимог.
За таких обставин суд вважає, що незалежно від можливості застосування постанови Кабінету Міністрів України №193 до окремих правовідносин, така обставина сама по собі не могла бути підставою для невиконання учасником вимог тендерної документації, які не були ним оскаржені у встановленому законом порядку.
Відтак, встановивши під час розгляду скарги невідповідність тендерної пропозиції позивача вимогам тендерної документації щодо способу її підписання, Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України діяла в межах повноважень, визначених статтею 18 Закону України «Про публічні закупівлі», а прийняте нею рішення від 01.07.2021 №14864-р/пк-пз є належним чином мотивованим та ґрунтується на встановлених під час розгляду скарги обставинах.
VІI. Висновок суду
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими.
VIІI. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Враховуючи, що в задоволенні позову належить відмовити підстави розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.