Справа № 755/12663/26
Провадження №: 3/755/4882/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" серпня 2026 р.м. Київ
Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Омельян І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .
за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 24.07.2026 року о 13:34 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», н/з НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. Березняківська, 21, наближаючись до нерегульованого пішохідному переходу, на якому перебували пішоходи, не був уважним, не зменшив швидкості руху, щоб відреагувати на появу пішоходів та не зупинився, щоб надати їм дорогу, чим змусив пішоходів різко зупинися та змінити напрямок руху. Своїми діями водій порушив п. 18.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 122 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не визнав та пояснив, що 24.07.2026 року під час керування своїм транспортним засобом не порушував ПДР України. 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шутий Є.А. заявив та подав клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання вмотивовано тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретного описку та обставин аварійної обстановки, містить суперечливий опис фактичного положення пішоходів. Крім того, до протоколу не додано будь-якого належного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні ПДР.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті. У цій справі працівники поліції поверхнево дослідили обставини справи, не зібрали достатньо доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП. 
Виходячи зі змісту закону, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 24.07.2026 року о 13:34 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», н/з НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. Березняківська, 21, наближаючись до нерегульованого пішохідному переходу на якому перебували пішоходи не був уважним, не зменшив швидкості руху, щоб відреагувати на появу пішоходів та не зупинився щоб надати їм дорогу, чим змусив пішоходів різко зупинися та змінити напрямок руху. Своїми діями водій порушив п. 18.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 122 КУпАП. 
Вивчивши матеріали провадження, які надійшли до суду (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 728123 від 24.07.2026 року та два DVD-R диски), суд приходить до висновку, що у матеріалах адміністративного провадження немає достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, зокрема немає жодних письмових пояснень учасників події чи свідків або будь-яких інших доказів в розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП на підтвердження обставин події, що зазначені у протоколі. Крім того, при дослідженні долучених до протоколів матеріалів, суд не зміг дослідити один DVD-R диск ЕПР1 728123, оскільки не вдалося відкрити та переглянути запис, який на ньому міститься. Суд переглянув DVD-R диск ЕПР1 728123, на якому зафіксовано розмову працівника патрульної поліції з водієм не на місці події, самої події відеозапис не містить. Тому з указаного відеозапису судом не можливо встановити факту вчинення водієм адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.
За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
У силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене, суддя вважає відсутньою винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 173, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва. 

Суддя         І.М. Омельян