Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/299/26
Провадження № 2/945/890/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Лопіної О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:
10 лютого 2026 року ОСОБА_1 (далі - позивач) подала до Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалась на те, що в них з відповідачем подружнє життя не склалося, в зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач просив розірвати шлюб. 
Вказана цивільна справа згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена головуючому судді ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12.03.2026 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено судове засідання.
Розпорядженням керівника апарату суду № 135 від 24.06.2026 року було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_3 відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1224/0/15-26 від 18.06.2026.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2026 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Лопіну О.О.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до свого провадження та призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, при цьому разом з позовною заявою подала до суду заяву, у якій вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, розгляд справи просила проводити без її участі. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому 17 липня 2026 року представник відповідача ОСОБА_4 в системі «Електронний суд» сформував до суду заяву, у якій розгляд справи просив проводити без їх з відповідачем участі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
11 червня 2002 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 (а. с. 6).
Від шлюбу у подружжя малолітніх та неповнолітніх дітей немає.
Через різні погляди на шлюб і сім`ю, відсутність взаєморозуміння, почуття любові один до одного, сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Спільне господарство подружжям не ведеться.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Крім того, частиною 1 статті 24 СК України визначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними є неможливим, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. За таких обставин, шлюб підлягає розірванню.
Щодо витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн суд враховує таке.
Відповідно до положень ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує відсутність будь-яких заперечень та клопотань зі сторони відповідача та висновки, викладені у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2025 року, справа № 275/150/22, провадження № 61-13766св24, зокрема: саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, понесені на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги №04/26 від 09.02.2026, Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10.02.2026 до Договору про надання правничої допомоги №04/26 від 09.02.2026, Квитанції №1-04/26 від 10.02.2026 в сумі 2 000 грн.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп., сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду, за Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 54 від 09 лютого 2026 року.
Керуючись статтями 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, частинами 1, 4 ст. 206, статтями 258, 259, 264, 265 ЦПК України, 
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем село Гориці, Славутського району, Хмельницької область, Україна та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою села Улянівське, Приазовського район, Запорізької область, Україна, зареєстрований Кіровською сільською радою Миколаївського району, Миколаївської області, актовий запис № 2 від 11 червня 2002 року — розірвати.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір, сплачений ОСОБА_1 , при поданні позовної заяви до суду, за Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 54 від 09 лютого 2026 року, що складає 1 331 грн 20 коп.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн 00 коп.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Улянівське, Приазовського району, Запорізької область, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гориці, Славутського району, Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Олена ЛОПІНА