ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/5024/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/5024/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2025 адвокат Кравченко Ярослав Юрійович, здійснюючи на підставі ордера (серія ВІ №1197616 від 14.04.2025) представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся з вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Полтавській області (надалі - ГУДПС) №0013025-2409-1603-UA53020110000092487 від 28.02.2025, яким позивачеві на підставі пп. 54.3.3 ст. 54, пп. 266.7.2 ст. 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання за платежем "Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" за 2024 рік у розмірі 52 930,50 грн.
Мотивуючи позов, представник посилався на відсутність у позивача статусу платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з огляду на те, що нерухоме майно, яке перебуває у власності позивача (Пасажирський причал (перша черга) по вул. Першотравнева, 2-Д у м. Кременчуці, загальною площею 4970 м^2), не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки не охоплюється переліком таких об`єктів за змістом пп. 266.2.1 ст. 266 ПК України, натомість підпадає під визначення споруд, наведене у пп. 14.1.238 ст. 14 ПК України, призначених для виконання спеціальних технічних функцій, які не мають ознак будівель за визначенням пп. 14.1.15 ст. 14 ПК України, а тому належний позивачу об`єкт не підпадає під визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою суду від 28.04.2025 заяву представника ГУДПС із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.
06.05.2025 до суду засобами системи "Електронний суд" надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Зазначив, що позивач є власником нерухомого майна - пасажирського причалу, яке є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. 
Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався. 
Розгляд справи суд здійснює за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши письмові докази і пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 
ОСОБА_1 є власником об`єкта нерухомого майна у вигляді причалу пасажирського загальною площею 4970 м^2, який розташований на земельній ділянці державної власності площею 0,5045 га, кадастровий номер 5310436100:08:004:0032, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М. (а.с. 15-16), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2020 №239327017 (а.с. 17). Відповідно до Витягу у позивача відсутній об`єкт житлової нерухомості, проте наявний об`єкт нерухомого майна - пасажирські причали. 
У Технічному паспорті інвентаризаційна справа № 3475 реєстровий № Н-3/810 зазначено назву об`єкта: Пасажирські причали І черга асфальто-бетонне покриття по щеб.підгот. площа 4970 кв.м. На плані земельної ділянки Технічного паспорту Пасажирські причали І черга відсутні будівлі, в Експлікації зазначено: Пасажирські причали І черга (гр.2), загальна площа - 4970 (гр.3), під дорожнім (твердим) покриттям - 4970 (гр.8), в графах, де зазначається площа земельної ділянки під будинком, господарськими будівлями та спорудами - відсутня площа (гр.4, гр.5, гр.6). 
28.02.2025 відповідач на підставі статті 54, 266 ПК України нарахував позивачу зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік у розмірі 52930,50 грн, про що 28.02.2025 виніс спірне податкове повідомлення-рішення №0013025-2409-1603-UA53020110000092487. 
Позивач, посилаючись на безпідставність нарахування зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України, стаття 266 якого регулює податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. 
Так, відповідно до пп. 266.1.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з пп. 266.2.1 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
У підпункті 266.2.2 статті 266 ПК України наведений перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування. 
Згідно зі ст. 5 ПК України, поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.
Відповідно до п. 14.1 ст. 14 ПК України, у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:
14.1.129. об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки; 
14.1.129^1. об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:
а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;
б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;
в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;
г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;
ґ) будівлі промислові та склади;
д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);
е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;
є) інші будівлі.
14.1.15. будівлі - земельні поліпшення, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності;
14.1.238. споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій;
14.1.75. земельне поліпшення - результати будь-яких заходів, що призводять до зміни якісних характеристик земельної ділянки та її вартості. До земельних поліпшень належать матеріальні об`єкти, розташовані у межах земельної ділянки, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, а також результати господарської діяльності або проведення певного виду робіт (зміна рельєфу, поліпшення ґрунтів, розміщення посівів, багаторічних насаджень, інженерної інфраструктури тощо).
Отже, до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належать, зокрема, об`єкти нежитлової нерухомості (пп. 266.2.1 ст. 266 ПК України) - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду (пп. 14.1.129^1 ст.14 ПК України) та є земельними поліпшеннями, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення майна, тварин, рослин, збереження інших матеріальних цінностей, провадження економічної діяльності (пп. 14.1.15 ст. 14 ПК України).
У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.238 ст. 14 ПК України, споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель і призначені для виконання спеціальних технічних функцій.
Таким чином, об`єкти нерухомості, які не мають ознак будівель у значенні пп. 14.1.15 ст. 14 ПК України, зокрема споруди (інженерні споруди), не підпадають під визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
У Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого та введеного в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 за №507 (далі - ДК БС) наведено визначення та класифікацію будівель виробничого та невиробничого призначення та інженерних споруд різного функціонального призначення. 
У Державному класифікаторі будівель та споруд визначено, що споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устатковання, тварин, рослин, а також предметів. До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.
У КЛАСИФІКАЦІЇ БУДІВЕЛЬ ТА СПОРУД в розділі 1 Будівлі зазначені всі класи будівель, причали в цьому розділі відсутні.
У той же час у розділі 2 ІНЖЕНЕРНІ СПОРУДИ в підрозділі 21 Транспортні споруди в групі 215 Порти, канали, греблі та інші водні споруди зазначено, що клас 2151 Порти та судноплавні канали включає: морські та річкові портові (причали, доки, пристані, моли тощо); судноплавні канали; споруди на ріках та каналах (шлюзи, мости-канали, тунелі-канали, обладнання берегів). Цей клас включає також військові порти, водні споруди суднобудівної промисловості (стапелі, камери, басейни та т. ін.). Цей клас не включає: будівлі маяків (1241), дамби та подібні споруди для утримання води (2152), берегові та прибережні нафтові термінали (2303).
Враховуючи відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Технічного паспорту, а також норми ПК України і Державного класифікатора будівель та споруд, суд доходить висновку про те, що об`єкт нерухомого майна: Пасажирські причали (перша черга) належить саме до споруди (інженерної споруди). 
Отже, об`єкт нерухомості: інженерні споруди - Пасажирські причали (перша черга) не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Суд не бере до уваги посилання відповідача на відомості інформаційних баз даних ІКС "Податковий блок" про зареєстроване право власності позивача на об`єкт нежитлової будівлі, оскільки у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №239327017 від 29.12.2020 така інформація відсутня.
Таким чином відсутні відомості, що даний об`єкт є нежитловою будівлею. 
Відповідно до пп. 266.3.2 ст. 266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Таким чином, посилання податкового органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах не є належним доказом у справі, оскільки носить виключно інформативний характер.
Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 25.11.2019 у справі № 821/4094/14, від 27.03.2018 у справі № 816/809/17. 
За таких обставин відповідач протиправно нарахував позивачу податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, та виніс спірне податкове повідомлення-рішення, у зв`язку з чим суд скасовує таке як протиправне.
Тож позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, обраний позивачем.
За таких обставин на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 у справі №440/5024/25 - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №0013025-2409-1603-UA53020110000092487 від 28.02.2025. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ).
Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги упродовж тридцяти днів з дня підписання судового рішення.  

Cуддя | | Є.Б. Супрун