Справа № 308/2941/26

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/229/26, за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Кравченка Т. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2026. 
Цією постановою закрито провадження в справі про порушення митних правил на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи підприємця, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. 
З протоколу про порушення митних правил № 0234/UA305000/2026 від 19.02.2026 вбачається, що 02.10.2025 до Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Закарпатської митниці від Управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці надійшла доповідна записка від 02.10.2025 № 15/15-03/20125 щодо опрацювання інформації уповноваженого митного органу Чехії, отриманої листом Держмитслужби від 08.09.2025 № 15/15-03-01/7/5270 (вх. митниці № 18576/4/7.7-1).
Вказаним листом направлена відповідь уповноваженого митного органу Чеської Республіки № 35185-2/2025-900000-22020/ZD від 04.09.2025 щодо результатів самостійної перевірки сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 згідно з Доповненням І «Визначення поняття «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, щодо товарів, оформлених підприємствами-імпортерами.
У зазначеному листі уповноваженого митного органу Чехії зазначено, що в результаті проведеної перевірки, зокрема сертифікату з перевезення EUR.1 № и. НОМЕР_1 від 13.05.2024, встановлено, що на запит митниці Чехії, компанія, яка зазначена в декларації постачальника заявила, що вона не видавала декларацію постачальника та що вона є явно підробленою.
Декларація постачальника (виробника) - це заява, яка підтверджує преференційне походження товару, тобто, що він виготовлений у країні - учасниці угоди про вільну торгівлю і може отримати пільги при ввезені до іншої країни – учасниці Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження і на підставі якої митницею видається сертифікат з перевезення EUR.1.
Проведеним аналізом наявних матеріалів та інформації наявної в базах даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ по зазначеному факту встановлено, що 14.05.2024 в 

-2-

зоні митного контролю митного поста «Виноградів» Закарпатської митниці декларантом ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), згідно відомостей зазначених в гр. 14 та 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення, шляхом електронного декларування була подана митна декларація від 14.05.2024 ІМ40 ДЕ № 24UA305270002259U3 та товаросупровідні документи, в тому числі інвойс № 24050021 від 06.05.2024 та сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024 на товар «Напівпричіп, трьохосьовий, тентовий, шторний, марки: KOGEL, модель: SN24, номер шасі: НОМЕР_3 , повна маса з навантаженням 42 тон, вантажопідйомність - 34900 кг, бувший у використанні, 1 шт, календарний рік виготовлення 2017».
Відправником даного товару є іноземне підприємство «DOSI Transport s.r.o.» (Ostravska 506, 735 81 Bohumin, Czech Republic), а одержувачем згідно гр. 8 МД є ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ). Згідно графи 9, особою відповідальною за фінансове врегулювання є також - ФОП ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_4 ).
Вказана зовнішньоекономічна операція здійснювалась на підставі контракту (код документу 4100) № 2405CZ від 06.05.2024 укладеного між іноземним підприємством-продавцем «DOSI Transport s.r.o.» та покупцем - ФОП ОСОБА_3 .
Вищезазначений товар оформлений із застосуванням преференційного режиму (код пільги 410), а саме звільнення від сплати ввізного мита на товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС, на підставі абз. 1 ч. 1 ст. 29 додатка І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «торгівля та питання пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами – членами, з іншої сторони ратифікованої Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII.
Для підтвердження преференційного походження товару суб`єктом ЗЕД ФОП ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_4 ) було надано сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024 виданий митним органом Чехії.
Згідно гр 47 зазначеної митної декларації нараховані необхідні митні платежі та податки в сумі 141073,35 грн (в тому числі: ввізне мито – 47024,45 грн (нараховані умовно) та ПДВ – 94048,90 грн). При цьому фактично сплачені необхідні платежі в сумі 94048.90 грн.
Як підставу для нарахування преференційної ставки мита в гр. 36 МД зазначено код преференції – 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС [Абзац перший частини першої статті 29 додатка I-A «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони]).
У графі 44 МД під кодом – 0954 (Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) зазначено документ № и.Ty 0639556 від 13.05.2024.
У протоколі про порушення митних правил вказано на те, що оскільки сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024 виготовлений на підставі підробленого документа – декларації походження (відповідь митних органів Чехії 35185-2/2025-900000-22020/ZD від 04.09.2025), тому він є недійсним і застосування преференційної ставки ввізного мита під час оформлення вищевказаного товару за митною декларацією від 14.05.2024 ІМ40 ДЕ № 24UA305270002259U3 є неправомірним.
Згідно листа Управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці від 14.01.2026 № 15/15-01/1345, без застосування коду 

-3-

пільги «410» по МД від 14.05.2024 ІМ40 ДЕ № 24UA305270002259U3 фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_4 ) необхідно було сплатити митні платежі в сумі 150478,24 грн (в тому числі: ввізне мито – 47024,45 грн та ПДВ – 103453,79 грн).
У протоколі про порушення митних правил зазначено, що на запрошення до Закарпатської митниці, для надання пояснень ОСОБА_3 не прибув (лист Закарпатської митниці від 10.02.2026 № 7.7-20/20-10/13/538), про причини не прибуття не повідомив.
Таким чином, ФОП ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_4 ) - вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, шляхом надання митному органу недійсного сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 56429,34 грн (в тому числі: ввізне мито – 47024,45 грн та ПДВ – 9404,89 грн).
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 485 МК України.
Рішення про закриття справи щодо ОСОБА_3 вмотивовано тим, що митним органом не надано беззаперечних та достатніх доказів, які б свідчили про умисне вчинення ОСОБА_3 дій, передбачених ст. 485 МК України, та яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, викладеного у фабулі протоколу про порушення митних правил. 
В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Кравченко Т. порушує питання про скасування постанови суду від 20.04.2026 про закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 . Просить визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та призначити йому стягнення відповідно до санкції статті. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що суд, як підставу для закриття провадження по справі врахував пояснення представника ОСОБА_3 , який зазначив, що він не брав участі в оформленні сертифікату EUR.1, такий видавався митними органами Чехії. Також у поясненні зазначено про те, що не видавалась декларація постачальника, однак декларація постачальника не подається митним органам України. Сертифікат EUR.1 отримав від експортера, він є дійсний та не скасований. Також, відповідно до вимог Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, сертифікат EUR.1, вдається за заявою експортера, а відтак ОСОБА_3 не має жодного відношення до його оформлення. Натомість, як вбачається з відповіді уповноваженого митного органу Чеської Республіки, в результаті проведеної перевірки, зокрема сертифікатів з перевезення EUR.1, встановлено, що на запит митниці Чехії, компанія, яка зазначена в декларації постачальника заявила, що вона не видавала декларацію постачальника, та, що вона явно є підробленою. Таким чином, сертифікат EUR.1 був виданий без законних та не підстав. Крім того, вигодо набувачем у даному випадку виступає виключно отримувач, а відтак у нього є прямий умисел на подання документів, з метою неправомірного зменшення розміру суми митних платежів. Таким чином, судом не досягнуто мети адміністративного стягнення передбаченої ст. 23 КУпАП, у відповідності до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 та його захисник-адвокат Рішко П. М. на розгляд справи щодо ОСОБА_3 не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надавали. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП явка особи, яка притягується до відповідальності, чи його захисника, у судове засідання на 

-4-

апеляційний розгляд справи не є обов`язковою. Тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Адіментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Рішка П. М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. 
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, зібрані докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 245, 252 КУпАП, ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
У свою чергу ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами – посадові особи цих підприємств.

-5-

Диспозиція ст. 485 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є встановлений порядок митного декларування товару або сплата митних платежів у строк та спосіб, встановлений законом.
Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом зазначення неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконності дій та свідомого порушення порядку митного декларування товару та сплати митних платежів у спосіб, встановлений законом.
За змістом статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Тобто, особа при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України повинна: усвідомлювати, що вона заявляє в митній декларації відомості, які є неправдивими чи надає неправдиві документи; усвідомлювати, що її дії призведуть до ухилення від сплати митних платежів; усвідомлювати, що таке ухилення від сплати митних платежів буде неправомірним; особа повинна бажати настання наслідків своїх дій, а саме зменшення розміру митних платежів чи ухилення від їх сплати, оскільки це випливає із мети правопорушення.
Усі ці ознаки характерні для умисної форми вини. Правопорушення, передбачене ст. 485 МК України не може бути вчинене з необережності.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, відповідно до якої для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

-6-

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.
Тобто, потрібно встановити, що особа, яка вчинила склад правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, повинна діяти умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі сплати їх у меншому розмірі).
Наведене підтверджується також позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.01.2022 у справі № 725/3788/16-а, згідно якої склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). При цьому зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого ст. 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0234/UA305000/2026 від 19.02.2026, ОСОБА_3 інкримінуються дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів під час митного оформлення товару «Напівпричіп, трьохосьовий, тентовий, шторний, марки: KOGEL, модель: SN24, номер шасі: НОМЕР_3 , повна маса з навантаженням 42 тон, вантажопідйомність - 34900 кг, бувший у використанні, 1 шт, календарний рік виготовлення 2017», відправником якого є іноземне підприємство «DOSI Transport s.r.o.» (Ostravska 506, 735 81 Bohumin, Czech Republic).
Порушення полягає у поданні під час митного оформлення сертифікатів з перевезення форми EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024, який відповідно до листа уповноваженого митного органу Чеської Республіки № 35185-2/2025-900000-22020/ZD від 04.09.2025 є підробленим.
Згідно ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано; 3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму; 4) коли загальна фактурна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за межі митної території України громадянами, не перевищує обсягів, які не є об`єктом оподаткування митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу.
Разом з тим, Угодою про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, зокрема Протоколом № 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва», визначено зокрема те, що доказом походження товарів може бути сертифікат з перевезення товару EUR.1 або декларація походження.
Згідно ст. 16 цього Протоколу матеріали, що не мають преференційного походження, використані у виробництві продуктів Груп 50-63 Гармонізованої системи, походженням із застосовуючих Договірних Сторін, для яких видається або складається 

-7-

підтвердження походження згідно з Розділом V Доповнення А, не можуть бути предметом повернення або звільнення від сплати мита будь-якого типу у Стороні-експортері.
Експортер продуктів, на які поширюється підтвердження походження, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів надати всі належні документи на підтвердження того, що мито, сплачене за матеріали, що не мають преференційного статусу походження, використані у виробництві цих продуктів, не було повернене, та що мито і всі митні платежі та збори, що мають еквівалентний ефект, які мають бути сплачені за такі матеріали, дійсно сплачені.
Стаття 17 цього Протоколу регламентує підтвердження походження товару, а саме: 1. Продукти, що походять з однієї зі Сторін, при ввезенні до іншої Сторони підпадають під дію положень цієї Угоди за умови подання одного з таких документів, що підтверджують походження, зокрема: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведено у Додатку IV до ОСОБА_4 . 
Відповідно до ст. 19 Протоколу згідно з національними вимогами митні органи Сторони-експортера можуть дозволити будь-якому експортеру, заснованому у Стороні («уповноважений експортер»), складати декларації походження незалежно від вартості відповідних продукті; експортер, який запитує такий дозвіл, повинен надати митним органам усі гарантії, необхідні для перевірки преференційного статусу походження продуктів, а також виконання інших вимог цих Правил; митні органи повинні надати уповноваженому експортеру номер митного дозволу, який має бути зазначений на декларації походження; митні органи перевіряють правильність використання дозволу. Вони можуть відкликати дозвіл у разі неналежного його використання уповноваженим експортером та повинні робити це у разі ненадання уповноваженим експортером гарантій, зазначених у пункті 2 цієї Статті.
Статтею 20 цього Протоколу визначена процедура видачі сертифіката з перевезення товару EUR.1, зокрема: 1. Сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами Сторони-експортера на письмову заяву експортера або, під відповідальність експортера, його уповноваженим представником; 2. Для цього експортер або його уповноважений представник має заповнити сертифікат з перевезення товару EUR.1, а також бланк заяви, зразок якої наведено у Додатку IV до ОСОБА_4 . Ці бланки мають бути заповнені однією з мов, якими складено Угоду, і відповідно до норм національного законодавства країни експорту. Якщо ці бланки заповнюються від руки, вони повинні заповнюватися ручкою друкованими літерами. Опис продуктів потрібно викласти у виділеній для цього графі, не залишаючи вільних рядків. Якщо графа не заповнена повністю, під останнім рядком опису проставляється горизонтальна лінія, вільне місце перекреслюється.
У поясненнях сторони захисту вказано, що висновок митного органу про те, що ОСОБА_3 вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, є необґрунтованим. Жодними наявними у матеріалах справи про порушення митних правил доказами не доведено, що ОСОБА_3 умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та бажаючи чи свідомо допускаючи настання цих наслідків, вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом подання митному органу підроблених документів, або таких, що містять неправдиві дані. Зокрема, не доведено, що ОСОБА_3 був обізнаний, чи повинен був або міг знати чи бути обізнаним про те, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 виданий митним органом Чехії на підставі певних підроблених документів; був обізнаний, чи повинен був або міг знати чи бути обізнаним, а так само і самостійно визначити, що декларації походження товарів, ймовірно, не видавалися компаніями-видавниками.

-8-

Виходячи з наведеного, ОСОБА_3 не мав підстав для сумнівів у достовірності сертифікату з перевезення (походження) товару EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024 виданому уповноваженим органом Чехії та не міг знати про неправомірні дії експортера іноземного підприємства «DOSI Transport s.r.o.» (Ostravska 506, 735 81 Bohumin, Czech Republic).
Більш того, митним органом не підтверджено жодними доказами та не доведено факт причетності ОСОБА_3 до підроблення сертифіката з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639556 від 13.05.2024 на «Напівпричіп, трьохосьовий, тентовий, шторний, марки: KOGEL, модель: SN24, номер шасі: НОМЕР_3 , повна маса з навантаженням 42 тон, вантажопідйомність - 34900 кг, бувший у використанні, 1 шт., календарний рік виготовлення 2017», з метою зменшення розміру митних платежів на загальну суму 56429,34 грн.
Протокол не містить обставин, які б свідчили про умисний характер дій ОСОБА_3 на вчинення адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавством не передбачений механізм для імпортера пересвідчитися у дійсності товаросупровідних документів та у наявності права на застосування преференції у відправника товару, оскільки обов`язок видачі Сертифіката з перевезення товару EUR.1 покладається на митні органи Сторони-експортера.
Будь-яких беззаперечних доказів про те, що ОСОБА_3 вчиненні умисні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів митним органом не надано. Доказів, які б свідчили про протилежне, митним органом не надано.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам уповноважений орган Чехії встановив, що джерелом порушення і суб`єктом, який подавав підроблені документи чеській митниці для отримання EUR.1, є представник чеського експортера, а не український імпортер.
Із урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_3 був прямий умисел на подання документів, з метою неправомірного зменшення розміру суми митних платежів, апеляційний суд визнає необґрунтованими і такі відхиляє. 
Таким чином, суд першої інстанції дав належну оцінку наявним доказам у справі й врахував те, що ОСОБА_3 не здійснював дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 56429,34 грн.
З урахуванням наведеного та матеріалів справи, апеляційний суд приходить до переконання, що Закарпатською митницею не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
На підставі наведеного вище, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не мав умислу на ухилення від сплати митних платежів.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов належного та обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга, доводи якої не знайшли підтвердження, задоволенню не підлягає.

-9-

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що митним органом не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань, у тому числі й про доручення до матеріалів справи будь-яких доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Кравченка Т. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2026 щодо ОСОБА_1 , - без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Суддя