ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

13 липня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/9692/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинець Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного сервісного центру МВС України (вул. Лук`янівська, буд. 62, м. Київ, 04052, код ЄДРПОУ 40109173) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного сервісного центру МВС України (далі – відповідач), яким просить суд:
1) визнати протиправним і скасувати рішення ГСЦ МВС України про відмову ОСОБА_1 у реєстрації індивідуального номерного знака «S3353S», зобов`язавши ГСЦ МВС прийняти заяву позивача №1408251, подану через електронний кабінет 17.11.2025 року і забезпечити поставлення на облік (зареєструвати) індивідуальний номерний знак « НОМЕР_2 » за позивачем.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2025 року, ця адміністративна справа була розподілена судді Рейті С.І.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.
Згідно з ч. 13 ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.
У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 з посади у відставку розпорядженням керівника апарату Закарпатського окружного адміністративного суду №186 від 01.01.2026 ця адміністративна справа передана для призначення повторного автоматизованого розподілу. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2026 року, дану адміністративну справу передано на розгляд судді Іванчулинцю Д.В.
З огляду на вищенаведене суддя Іванчулинець Д.В. вважає за необхідне прийняти дану адміністративну справу до свого провадження.
07 січня 2026 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято до провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС України про визнання протиправним та скасування рішення.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 листопада 2025 року він подав через електронний кабінет водія в ГСЦ МІС України заяву-замовлення про виготовлення індивідуального номерного знака з комбінацією символів «S3353S» № заявки 1408251. Однак 20.11.2025 року до його електронного кабінету водія та на його електронну пошту надійшло повідомлення, що рішенням Головного сервісного центру МВС України у реєстрації зазначеної комбінації було відмовлено, з мотивуванням, що вона «схожа за накресленням із державними реєстраційними номерними знаками» без пояснень ознак схожості до степені змішування. Відмова є, на його думку, необґрунтованою і незаконною, оскільки не наведено конкретних ознак чи обґрунтування, у чому саме полягає схожість поданої комбінації з державними номерами.
15 січня 2026 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав. На обґрунтування своїх заперечень повідомив, що відповідно до абзацу другого пункту 3 розділу ІІІ Порядку , якщо замовлений напис не повторюється у зазначеному регіоні, власникові транспортного засобу надається доступ для переходу для заповнення заяви про забезпечення виготовлення комплекту індивідуальних номерних знаків в електронній формі, в якій замовник заповнює зазначені в ній поля. Оскільки замовлений позивачем напис індивідуального номерного знаку не повторювався у зазначеному регіоні, системою йому було надано доступ для переходу для заповнення заяви про забезпечення виготовлення комплекту індивідуального номерного знаку в електронній формі та оплати. Однак, за результатами перевірки уповноваженою особою ГСЦ МВС замовленого напису на відповідність вимогам пунктів 5-11 розділу І Порядку № 174 позивачу було відмовлено у замовленні індивідуального номерного знаку з написом «S3353S», оскільки він є схожим за накресленням із номерним знаком, які видають (видавали) під час державної (відомчої) реєстрації транспортних засобів в Україні, про що позивачу було надано відповідь в електронній формі. З вказаних підстав просив у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач – ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) 17 листопада 2025 року подав через електронний кабінет водія в ГСЦ МІС України заяву-замовлення про виготовлення індивідуального номерного знака з комбінацією символів «S3353S» (номер заявки 1408251).
20 листопада 2025 року об 11:10 год. до електронного кабінету водія та на електронну пошту ОСОБА_1 надійшло повідомлення, що за результатами перевірки уповноваженою особою ГСЦ МВС замовленого напису на відповідність вимогам пунктів 5-11 розділу І Порядку № 174 йому було відмовлено у замовленні індивідуального номерного знаку з написом «S3353S», оскільки він є схожим за накресленням із номерним знаком, які видають (видавали) під час державної (відомчої) реєстрації транспортних засобів в Україні.
20 листопада 2025 року ОСОБА_1 надіслав електронне звернення на поштову скриньку ГСЦ МВС (вхідний від 21 листопада 2025 року № Й-7930-2025) щодо обставин розгляду заявки-замовлення про виготовлення індивідуального номерного знака з комбінацією символів «S3353S» (номер заявки 1408251).
Листом від 05 грудня 2025 року №31/Й-7930-30496-2025 ОСОБА_1 повідомлено що згідно з вимогами пункту 3 розділу ІІІ порядку замовлення , видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 11 березня 2016 року №174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2016 року за №494/28624 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2018 року №1058), при замовленні індивідуального номерного знака онлайн (через мережу Інтернет) напис, який власник транспортного засобу бажає нанести на номерний знак, автоматично перевіряється на предмет його унікальності в регіоні реєстрації цього транспортного засобу. Після цього відповідно до вимог пункту 5 розділу ІІІ Порядку уповноважена особа ГСЦ МВС упродовж двох робочих днів перевіряє відомості про транспортний засіб та його власника за реєстрами і базами даних МВС та замовлений напис на відповідність вимогам пунктів 5-11 розділу І Порядку. Якщо під час перевірки встановлено факт невідповідності замовленого напису вимогам пунктів 5-11 розділу І Порядку у замовленні буде відмовлено, а власнику транспортного засобу надається відповідь в електронній формі із зазначенням причини відмови. 
Зважаючи на те, що замовлений Вами напис на індивідуальному номерному знаку схожий за накресленням із номерними знаками, які видають (видавали) під час державної реєстрації транспортних засобів в Україні, тобто не відповідає вимогам пункту 9 розділу І Порядку. Визначення схожості замовленого Вами напису на індивідуальному номерному знаку з номерними знаками, що видаються під час державної реєстрації, здійснювалося шляхом порівняння. Замовлений Вами індивідуальний номерний знак із написом «S3353S» (регіон 07) схожий за накресленням із номерними знаками, які видавали під час державної реєстрації транспортних засобів, а саме зі знаками типу 4 Єдиних зразків номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166 «Про деякі питання номерних знаків транспортних засобів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975 (далі – наказ МВС № 166), які видають під час державної реєстрації транспортних засобів членів дипломатичного персоналу представництв, консульств та інших міжнародних організацій, які користуються повним та частковим імунітетом. 
Проте, слід зазначити, що наказом МВС від 03 листопада 2025 року № 761 «Про затвердження Змін до Вимог до номерних знаків транспортних засобів та Змін до Єдиних зразків номерних знаків транспортних засобів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2025 за № 1709/45115 (далі – наказ № 761) передбачено внесення змін до наказу МВС № 166, якими визначено, що номерні знаки типу 4 матимуть інші ознаки. Ураховуючи зазначене, повідомляємо, що наказ № 761 набирає чинності з дня його офіційного опублікування. Відповідно, після набрання чинності зазначеного наказу Ви зможете повторно здійснити замовлення у встановленому Порядку.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у виконанні замовлення індивідуального номерного знаку із написом «S3353S» протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до абзацу 12 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» на транспортні засоби закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.
Єдині вимоги до замовлення, виготовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників установлені Порядком замовлення, виготовлення, видачі та обліку номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються на індивідуальне замовлення їх власників, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 березня 2016 року № 174 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2018 року № 1058), зареєстрованим Міністерством юстиції України від 01 квітня 2016 року за № 494/28628 (далі - Порядок).
Згідно пунктів 1-5 розділу ІІІ Порядку для замовлення індивідуального номерного знака онлайн власник транспортного засобу проходить процедуру ідентифікації та автентифікації за допомогою мережі Інтернет із накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).
Електронна взаємодія сервісних центрів МВС та власників транспортних засобів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та КЕП.
Для забезпечення електронної взаємодії власник транспортного засобу під час проходження електронної ідентифікації та автентифікації зазначає свою електронну адресу, підтверджує правильність своїх ідентифікаційних даних та визначає спосіб взаємодії із сервісними центрами МВС (через мобільний зв`язок або електронну пошту).
За достовірність відомостей, зазначених під час електронної ідентифікації та автентифікації, відповідає власник транспортного засобу.
Після ідентифікації та автентифікації власник транспортного засобу зазначає регіон, в якому зареєстрований транспортний засіб, та напис, який бажає нанести на номерний знак.
Напис автоматично перевіряється. Якщо напис було замовлено раніше в регіоні реєстрації транспортного засобу, власник транспортного засобу отримує онлайн-відповідь про неможливість його оформлення.
Якщо замовлений напис не повторюється у зазначеному регіоні, власникові транспортного засобу надається доступ для переходу до заповнення заяви про забезпечення виготовлення комплекту індивідуальних номерних знаків в електронній формі, в якій замовник заповнює зазначені в ній поля.
Заповнену заяву про забезпечення виготовлення комплекту індивідуальних номерних знаків в електронній формі замовник підписує шляхом накладення КЕП.
Упродовж здійснення замовлення індивідуального номерного знака зазначений у заяві напис у регіоні замовлення не може бути замовлений іншим замовником.
Відомості про транспортний засіб та його власника, внесені до заяви про забезпечення виготовлення комплекту індивідуальних номерних знаків в електронній формі, автоматично перевіряються за Єдиним державним реєстром транспортних засобів.
Уповноважена особа ГСЦ МВС упродовж двох робочих днів перевіряє відомості про транспортний засіб та його власника за реєстрами і базами даних МВС та замовлений напис на відповідність вимогам пунктів 5 - 11 розділу I цього Порядку й у разі його відповідності розробляє макет індивідуального номерного знака.
Якщо під час перевірки буде встановлено факт перебування транспортного засобу або його власника в розшуку, невідповідності замовленого напису вимогам пунктів 5 - 11 розділу I цього Порядку або відсутності відомостей про транспортний засіб в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, у замовленні відмовляється, власнику транспортного засобу надається відповідь в електронній формі із зазначенням причини відмови.
Як вбачається із матеріалів справи 17 листопада 2025 року ОСОБА_1 подав через електронний кабінет водія в ГСЦ МІС України заяву-замовлення про виготовлення індивідуального номерного знака з комбінацією символів «S3353S».
20 листопада 2025 року о 11:10 год до електронного кабінету водія та на електронну пошту ОСОБА_1 надійшло повідомлення, що за результатами перевірки уповноваженою особою ГСЦ МВС замовленого напису на відповідність вимогам пунктів 5-11 розділу І Порядку № 174 йому було відмовлено у замовленні індивідуального номерного знаку з написом «S3353S», оскільки він є схожим за накресленням із номерним знаком, які видають (видавали) під час державної (відомчої) реєстрації транспортних засобів в Україні.
Суд зазначає, оскільки замовлений ОСОБА_1 напис індивідуального номерного знака не повторювався у зазначеному ним регіоні, тому системою йому було надано доступ для переходу до заповнення заяви про забезпечення виготовлення комплекту індивідуального номерного знаку в електронній формі та оплати.
Відповідно до підпункту 5 пункту 8, абзацу другого пункту 9 розділу і 1 Порядку на індивідуальні номерні знаки забороняється наносити графічний елемент, що схожий за накресленням із літерами чи цифрами: індивідуальні номерні знаки не мають бузи тотожні або схожі за накресленням із номерними знаками, які видають (видавали) під час державної або відомчої реєстрації транспортних засобів в Україні.
Суд зазначає, що визначення схожості замовленого напису ОСОБА_1 на індивідуальному номерному знаку з номерними знаками, то видаються (видавалися) під час державної реєстрації, здійснювалося шляхом порівняння. Зокрема індивідуальний номерний знак із написом «S3353S» (регіон 07) схожий за накресленням із номерними знаками, які видавали під час державної реєстрації транспортних засобів, а саме зі знаками типу 4 Єдиних зразків номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166 «Про деякі питання номерних знаків транспортних засобів», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975 (далі – наказ МВС № 166, Вимоги), які видають під час державної реєстрації транспортних засобів членів дипломатичного персоналу представництв, консульств та інших міжнародних організацій, які користуються повним та частковим імунітетом.
Відповідно до пункту 1 розділу І наказу МВС № 166 ці Вимоги встановлюють типи та основні розміри, вимоги до інформаційного змісту та загальні технічні вимоги, вимоги до пакування, транспортування та зберігання, методи контролювання, правила приймання та застосування номерних знаків автомобілів, автобусів, мопедів, мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трициклів та інших прирівняних до них транспортних засобів, самохідних машин, причепів та напівпричепів, великотоннажних транспортних засобів та інших технологічних транспортних засобів, тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, а також номерних знаків транспортних засобів, що виготовляються за індивідуальними замовленнями їх власників (далі – знаки).
Номерні знаки за призначенням згідно з додатком 1 до цих Вимог поділяються на 17 типів. Типи 1, 3-5, 7, 8 та 11-17 поділяються на підтипи.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ наказу МВС № 166 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) знаки залежно від типу мають містити інформацію щодо адміністративно-територіальної належності (крім знаків, що належать транспортним засобам, які зареєстровані на підставі договору, укладеного в електронному вигляді у визначеному законодавством порядку, на яких використовуються літеросполуки «ЕD», «DC», «DI», «PD»), порядкового номера, серії та символи державної належності, літеросполуки «CDP» - на знаках підтипів 4-1 та 4-2, «DP» - на знаках підтипів 4-3 та 4-4, літеру «S» - на знаках підтипів 4-5 та 4-6 , літеру «Т» - на знаках підтипів 8-2 та 12-1, літеросполуку «ТР» - на знаках підтипу 12-2, літеру «Е» на знаках типу 13, літеру «В» - на знаках типу 14, літеру «G» - на знаках типу 15, літеру «С» - на знаках типу 16, літеру «S» - на знаках типу 17 .
Згідно з Додатком 1 до Вимог до номерних знаків транспортних засобів (пункт 1 розділу II НОМЕРНІ ЗНАКИ за призначенням) підтипи діють за призначенням: 
4-5 - знаки для автомобілів адміністративно-технічного персоналу дипломатичних представництв, консульств та інших міжнародних організацій, який користується повним та частковим імунітетом; 
4-6 - знаки для мотоциклів, моторолерів, квадроциклів, трициклів та інших прирівняних до них транспортних засобів адміністративно-технічного персоналу дипломатичних представництв, консульств та інших міжнародних організацій, який користується повним та частковим імунітетом; 
17 (тип з підтипами) - знаки для всіх типів автомобілів, автомобільних причепів, самохідних машин та механізмів Управління державної охорони України та знаки для мотоциклів, моторолерів, мотоколясок, квадроциклів, трициклів та інших прирівняних до них транспортних засобів, тракторів і тракторних причепів Управління державної охорони України 
Отже, ОСОБА_1 не враховував, що 23 березня 2021 року набрав чинності наказ МВС № 166, яким затверджені вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів.
Судом встановлено, що наказом МВС від 03 листопада 2025 року № 761 «Про затвердження Змін до Вимог до номерних знаків транспортних засобів та Змін до Єдиних зразків номерних знаків транспортних засобів», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2025 за № 1709/45115 (далі – наказ № 761) передбачено внесення змін до наказу № 166, якими визначено, що номерні знаки типу 4 матимуть інші ознаки. 
Листом від 05.12.2025 року ОСОБА_1 було повідомляємо, що наказ № 761 набирає чинності з дня його офіційного опублікування. Відповідно, після набрання чинності зазначеного наказу Позивач міг повторно здійснити замовлення у встановленому Порядку.
Наказ № 761, відповідно до інформації, яка міститься у вільному доступі, набрав чинності 16 грудня 2025 року.
Разом з тим, ОСОБА_1 не надано до матеріалів справи доказів звернення до ГСЦ МВС після набрання чинності змін до наказу МВС № 166.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним сервісним центром МВС України правомірно відмовлено ОСОБА_1 виконати його замовлення на індивідуальний номерний знак із написом « НОМЕР_2 ».
З урахуванням зазначеного позовна вимога про визнання протиправним і скасування рішення ГСЦ МВС України про відмову ОСОБА_1 у реєстрації індивідуального номерного знака «S3353S», зобов`язавши ГСЦ МВС прийняти заяву позивача №1408251, подану через електронний кабінет 17.11.2025 року і забезпечити поставлення на облік (зареєструвати) індивідуальний номерний знак « НОМЕР_2 » за позивачем до задоволення не підлягає.
Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростували доводи позивача, а відтак, довів правомірність своїх дій, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного сервісного центру МВС України (вул. Лук`янівська, буд. 62, м. Київ, 04052, код ЄДРПОУ 40109173) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Д.В. Іванчулинець