Справа № 201/10470/25
№ 2/183/3261/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: 

головуючої судді Сороки О.В. 
секретаря судових засідань Григорьєвої В.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Юрист Онлайн» про захист прав споживача, визнання недійсним акту прийому-передачі послуг, стягнення сплаченої суми та моральної шкоди, -

за участю сторін:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача – адвоката Сапонова О.В.,-

в с т а н о в и в:
Стислий виклад позиції сторін у процесуальних заявах по суті.
У серпні 2025 року ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Юрист Онлайн», в якому просить:
-визнати недійсним правочин – акт приймання-передачі послуг;
-стягнути з відповідача сплачену суму за ненадані послуги у розмірі 500 доларів США, у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ;
-стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він являється військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом з 2804.2021 року, а також являється учасником бойових дій.
09.09.2024 року його евакуювали із зони проведення бойових дій, внаслідок захворювання та направили до госпіталю А0206 в АДРЕСА_1 , а 13.09.2024 року госпіталізований до Дніпровської міської клінічної лікарні № 4.
Позивач зазначає про наявність у нього захворювання, отриманого під час проходження військової служби, внаслідок чого він потребував госпіталізації та лікування, однак командування військової частини відмовлялося надавати йому направлення, вимагаючи проходження військово-лікарської комісії.
Маючи на меті отримати правничу допомогу, він звернувся до ТОВ «Центр правової допомоги «Юрист Онлайн».
06.11.2024 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із відповідачем строком до 06.12.2024 року, згідно договору сплатив 600 доларів США особисто представнику юридичної компанії, факт оплати підтверджується змістом договору, чеків чи інших документів йому не видали.
Предметом укладеного договору є підготовка проектів рапортів на лікування та на ВЛК, правовий супровід та адвокатська допомога. Сторона відповідача обіцяла підготувати рапорти для направлення на лікування та на ВЛК, а також юридичний супровід і комунікацію з командуванням військової частини.
Фактично ж позивачеві було передано лише кілька аркушів проектів рапортів, які не мали юридичної сили та могли бути використані ним за призначенням, оскільки його військова частина НОМЕР_1 відмовилася прийняти ці документи та самостійно видала направлення на ВЛК № 5828 від 01.12.2024 року без повторної госпіталізації.
З висновком ВЛК позивач не погодився.
ОСОБА_1 зазначає, що надані відповідачем документи не відповідали умовам договору та не забезпечили мети послуги – отримання належного направлення на стаціонарне лікування і проходження ВЛК для визначення ступеню придатності.
При цьому відповідач припинив виконання своїх зобов`язань, з його боку не було жодної комунікації з командуванням, внаслідок чого позивач наполягає на тому, що відповідач не виконав належним чином умови укладеного договору, що додатково спричинило йому нервові переживання та погіршення психоемоційного стану.
В подальшому позивач самостійно подав рапорт на переведення до іншої частини ( НОМЕР_2 ), та самостійно організував лікування та проходження ВЛК.
04.06.2025 року позивач подав письмову претензію щодо ненадання послуг належної якості, і у відповіді на свою претензію відповідач вперше послався на «Акт приймання передачі-послуг».
Цей акт ОСОБА_1 просить визнати недійсним, з підстав, визначених ст. 230 ЦК України, посилаючись на те, що свідомо він його не підписував, як підсумковий документ, із його змістом не ознайомлений, жодного примірника йому не було передано.
Так, прибувши 08.11.2024 року до офісу відповідача для отримання обіцяних проектів рапортів, представник компанії подав на підпис позивачеві документ, не пояснивши його змісту та юридичної природи. Зі слів представника компанії, це було лише формальністю, яка пов`язана з фіксацією контактних даних адвоката. Довіряючи фахівцю, який мав би надавати юридичну допомогу, зважаючи на психоемоційний стан, на тлі тривалого лікування та перебування в умовах бойових дій, позивач зазначає на відсутність об`єктивної можливості ознайомитись зі змістом документу, примірник якого йому так і не було видано. 
Лише з відповіді на його претензію, позивач дізнався, що підписав акт прийому-передачі послуг, який був ним підписаний без усвідомлення його змісту та правових наслідків, під впливом омани, створеної представником відповідача.
При цьому, позивач просить стягнути спричинену йому моральну шкоду у розмірі 10000 гривень, яку обґрунтовує тим, що змушений був самостійно вирішувати питання, пов`язані з проходженням ВЛК ті лікуванням, що призвело до погіршення його стану здоров`я. 
У відзиві на позов представник відповідача особливу увагу звертає на умови укладеного договору.
Так, відповідно до встановлених умовами п. 2.1. договору № 06112411 зобов`язаннями Товариства (як „Виконавця”), є: 
– надати послуги у повному обсязі, своєчасно і якісно, керуючись чинним законодавством України, а також іншими нормативно-правовими актами (п. 2.1.2. договору № 06112411);
– сумлінно виконувати обов`язки з надання якісної юридичної (правової) допомоги (п. 2.1.4. договору № 06112411).
Відповідно до умов п. 2.1.4. договору № 06112411, „Виконавець” не дає, а „Замовник” не має права вимагати від „Виконавця” запевнення і різні гарантії позитивного результату щодо надання юридичних послуг, що входять в предмет цього Договору, крім гарантії сумлінного виконання своїх обов`язків з надання „Замовнику” якісної юридичної (правової) допомоги.
Контроль якості послуг, що надаються Товариством громадянам-споживачам („замовникам” за договорами про надання послуг), здійснюється відділом контролю якості Товариства, номер службового телефону якого зазначений у реквізитах Товариства у договорі № 06112411. 
Таким чином, відповідність виготовлених Товариством для Позивача проектів рапортів – умовам договору № 06112411, у розрізі якості наданих послуг, має оцінюватись з огляду на відповідність (або – не відповідність) виготовлених Товариством проектів документів – вимогам нормативних актів чинного законодавства України, що пред`являються до форми та змісту рапортів військовослужбовців. 
Відповідач спростовує доводи позивача про те, що Товариство зобов`язалось підготувати рапорти на лікування та подальше проходження ВЛК для визначення ступеню придатності і забезпечити юридичний супровід, та зазначає, що у дійсності, зобов`язання Товариства за договором мало місце щодо надання Позивачу виключно наступних послуг:
– виготовлення проекту рапорту на лікування;
– виготовлення проекту рапорту на ВЛК;
– адвокатський контроль (щодо розгляду рапортів Позивача);
– комунікація представника.
Умовами договору не передбачено такого виду послуги, як „забезпечення юридичного супроводу” або будь-якої іншої схожої за назвою та змістом послуги.
Так само, відповідач вважає не доведеним посилання позивача про те, що йому було передано лише кілька аркушів проектів рапортів, які не мали юридичної сили та не могли бути використані за призначенням, будь-яких доказів на підтвердження невідповідності виготовлених Товариством проекту рапорту на лікування, а так само проекту рапорту на ВЛК, вимогам конкретних нормативних документів, Позивачем до суду не надано. 
Також, Позивачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження відмови „військової частини НОМЕР_1 ” „ прийняти ці документи”.
Відповідач вважає безпідставними звинувачення у відсутності „комунікації з командуванням”, оскільки Товариство не надає споживачам будь-яких запевнень, гарантій, сподівань, обіцянок тощо, щодо наявності у Товариства можливості будь-якого гіпотетичного особистого впливу, у будь-який не передбачений законом спосіб, на службових (посадових) осіб будь-яких державних чи громадських органів, в тому числі військових частин, щодо прийняття такими службовими (посадовими) особами відповідних позитивних рішень в інтересах споживачів послуг Товариства („замовників” за договорами про надання послуг). Товариство, будь-який працівник Товариства, що залучений до надання послуг споживачам, діють виключно у правовому полі, виключно в межах існуючих нормативно-правових актів, а тому будь-які відповідні суб`єктивні (фактично – надумані) очікування Позивача, якщо такі очікування дійсно мали місце під час укладення Позивачем договору № 06112411, не мають жодної об`єктивної підстави.
Так зокрема, відповідно до „Опису послуги ТОВ „ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ ОНЛАЙН”: 11.12. „Комунікація представника” Розділу 11 „Інші послуги” (Додаток 1 до Розпорядження директора ТОВ „ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОМОГИ ЮРИСТ ОНЛАЙН” „Про затвердження описів послуг” № 12/в від 14.07.2023 р., далі також – Опис послуги „Комунікація представника”), послуга 11.12. „Комунікація представника” Розділу 11 „Інші послуги” згідно Прейскуранта вартості юридичних послуг (далі – Прейскурант), що надаються протягом кожного календарного року споживачам Товариства, надається споживачу Товариства юрисконсультом Товариства, якому безпосередньо доручено виконання предмету відповідного договору про надання правової допомоги/юридичних послуг (далі – договір про надання послуг), укладеного між Товариством, як „Виконавцем”, та споживачем, як „Замовником” (п. 1 Опису послуги „Комунікація представника”).
Послуга 11.12. „Комунікація представника” Розділу 11 „Інші послуги” згідно Прейскуранта – є інформаційно-методичною безоплатною послугою Товариства, що полягає у наданні споживачу усних роз`яснень з питань, пов`язаних з наданням споживачу Товариством інших послуг, в межах предмету відповідного договору про надання послуг (п. 2 Опису послуги „Комунікація представника”).
При наданні послуги 11.12. „Комунікація представника” юрисконсульту Товариства заборонено в будь-який спосіб спілкуватись з особами, які не є „Замовниками” за відповідним договором про надання послуг, навіть у разі, якщо споживач („Замовник”) наполягає на такому спілкуванні, крім випадків особистої комунікації юрисконсульта Товариства з особою, яка діє від імені та/або в інтересах споживача на підставі нотаріально посвідченої довіреності споживача, що може мати місце виключно у приміщенні Товариства, у робочий час Товариства, за попереднім погодженням з юрисконсультом Товариства (п. 7 Опису послуги „Комунікація представника”).
Крім того, надання Позивачу послуги за договором № 06112411, а саме комунікація представника – було доручено юрисконсульту Товариства Рубльову Руслану Вячеславовичу. З огляду на необхідність надання Позивачу послуг, в порядку першочерговості, вже на другий робочий день після дати укладення договору № 06112411, а саме 08.11.2024 року мало місце документальне оформлення сторонами договору № 06112411 (тобто уповноваженим представником Товариства та Позивачем) „акта приймання-передачі наданих послуг № 06112411 до договору про надання юридичних послуг № 06112411” (від 08.11.2024 р.).
Безпосередньо перед підписанням 08.11.2024 року Позивачем двох автентичних примірників „акта приймання-передачі наданих послуг № 06112411 до договору про надання юридичних послуг № 06112411” (від 08.11.2024 р.), чим Позивач, як „Замовник” за договором № 06112411, засвідчив особистим зазначенням власного прізвища та ініціалів та особистим підписом: 
надання Товариством та прийняття Позивачем в повному обсязі послуг: проекти рапортів на лікування та на ВЛК, адвокатський контроль, комунікація представника; вартістю послуг 28000,00 грн. (двадцять вісім тисяч гривень 00 копійок);
відсутність претензій з боку Позивача до якості наданих Товариством послуг; 
особисто („в руки”) Позивачу було надано представником Товариства: 
1) виготовлені проекти рапорту на лікування та рапорту на проходження ВЛК (всього на 3 арк.), кожний у 2 (двох) примірниках, далі також – проекти рапортів;
2) фотокопію адвокатського запиту (вих. № 081124 від 08.11.2024) – на 3 арк., на підтвердження надання послуги „адвокатський контроль” (щодо розгляду рапорту військовослужбовця).
Отримані особисто від представника Товариства 08.11.2024 року проекти рапортів, у 2 (двох) примірниках, Позивач мав особисто підписати, зазначити дату подання рапорту, і надалі оформлені належним чином рапорт на лікування та рапорт на проходження ВЛК, Позивач мав особисто подати командиру військової частини НОМЕР_1 .
Також, отримана особисто від представника Товариства 08.11.2024 року фотокопія адвокатського запиту (вих. № 081124 від 08.11.2024), була надана Позивачу на підтвердження адвокатського контролю з боку адвоката Товариства щодо дотримання командиром військової частини НОМЕР_1 вимог закону (Порядку № 531) щодо прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів Позивача.
Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позов в повному обсязі (а.с. 109-237).
Процесуальні дії у справі.
Постановленою 04.09.2025 року суддею Соборного районного суду м.Дніпро Куць О.О. ухвалою, матеріали цивільної справи направлені за підсудністю до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 101).
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 191/2617/19 зробив висновок про те, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики, що виключає застосування до відносин, що виникли між адвокатом та клієнтом положень Закону України «Про захист прав споживачів».
Між тим, з метою недопущення спору між судами щодо підсудності, суддею Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорокою О.В. 02 грудня 2025 року постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі, а також про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 108).
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року призначено розгляд справи по суті (а.с. 242).
Позиція сторін в судовому засіданні.
Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав, наполягав на тому, що відповідач скористався його станом здоров`я, психоемоційним станом, та під впливом обману, не надаючи для ознайомлення акт приймання-передачі виконаних робіт, підписав цей акт. Виготовлені проекти рапортів у нього військова частина не прийняла, він самостійно вживав всіх заходів для направлення на ВЛК та лікування в стаціонарних умовах. Позивач вважає таке відношення юридичної компанії, яка мала надати допомогу, несправедливими, а отримання значних для нього коштів за невиконану роботу, - обманом.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, визначених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов такого висновку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Судом встановлено, що 06.11.2024 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги юрист онлайн» було укладено договір про надання правової допомоги № 06112411 (а.с. 18-19, 142).
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно приписів ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відповідно до підпункту 1.1. зазначеного договору про надання правової допомоги №206112411 від 06.11.2024 року, виконавець зобов`язується за дорученням замовника надати юридичні послуги/ правову допомогу, поіменно в переліку послуг, зазначених у п.1.2 цього Договору, а Замовник зобов`язується сплатити грошові кошти за надані послуги.
Відповідно до п.1.2 Договору перелік юридичних послуг, види та обсяг правової допомоги, що надається: проект рапортів на лікування та на ВЛК, адвокатський контроль, комунікація представника.
Розмір оплати за виконання юридичних послуг/правової допомоги, зазначених у п.1.2 Договору становить 28000 гривень (двадцять вісім тисяч гривень) (п.3.1 Договору).
Вартість юридичних послуг/правової допомоги, зазначених у п1.2 Договору, розраховується, згідно з прейскурантом цін, встановлених ТОВ «Центр Правової Допомоги Юрист онлайн», замовник на момент підписання цього Договору з прейскурантом цін ознайомлений в повному обсязі (п.3.6 Договору).
Згідно з прейскурантом вартості юридичних послуг, що надаватимуться споживачам ТОВ «Центр Правової Допомоги Юрист онлайн» у 2024 році, затвердженого наказом директора № 38-В від 29.12.2023 року, виготовлення проекту рапорту на лікування вартує 2500 грн., виготовлення проекту рапорту на ВЛК – 2500 грн., адвокатський контроль (щодо розгляду рапорту) – 23000 гривень (а.с. 223-224).
Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги.
Суду не надано чеку або іншого касового ордеру, про прийняття від позивача 28000 гривень в якості оплати вартості послуг за договором № 06112411 від 06.11.2024 року.
Сторона позивача стверджує, що відповідачем неналежним чином виконано зобов`язання обумовлені договором, у зв`язку з чим 04.06.2025 року позивач звернувся до ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» із претензією з вимогою повернути 50% сплачених коштів (а.с. 39).
У відповідь на претензію, представник відповідача повідомив позивача про те, що на виконання умов Договору № 06112411 від 06.11.2024 року, відповідно до п.2.2.6 Договору ОСОБА_1 підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг № 06112411 від 08.11.2024 року, що свідчить про виконання взятих на себе зобов`язань (а.с. 41-42).
Представником відповідача до суду подано Акт приймання-передачі наданих послуг № 06112411 від 08.11.2024 року, який містить підпис сторін (а.с. 143).
Позивач наполягає на тому, що зазначений акт ним підписано під впливом обману, тому просить його визнати недійсним, з підстав, визначених у ст. 230 ЦПК України.
Таким чином, предметом спору у даній справі є неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання правничої допомоги № 06112411 від 06.11.2024 року та наслідки такої бездіяльності.
Аналізуючи підстави звернення до суду та характер правовідносин, що виникли між сторонами, норми матеріального права, які їх регулюють, суд вважає, що оспорюваний правочин за своїм змістом та правовою природою є договором надання послуг у тій мірі, в якій правова допомога є послугою.
Разом з тим, згідно з преамбулою до Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Таким чином, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики, що виключає застосування до відносин, що виникли між адвокатом та клієнтом положень Закону України «Про захист прав споживачів». Наведене цілком узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.11.2021 у справі №191/2617/19.
Відповідно приписів ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та порядку, встановлені договором.
В ухвалі від 14.01.2021 по справі №923/1067/19 Верховний Суд вказав, що «предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій або здійснення певної діяльності. Предметом договору є надання послуг різного роду за завданням замовника. Специфічні характеристики послуги відрізняють її від товару. Для послуги характерна непомітність (її не можна взяти в руки, зберігати, транспортувати, складувати); послуга є невичерпною (незалежно від кількості разів її надання її власні кількісні характеристики не змінюються). Всім послугам властива одна спільна ознака - результату передує здійснення дій, які не мають матеріального змісту, тобто під час надання послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели.
Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагали від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ЦК України, зокрема, із договорів.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом; боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочених; якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Згідно з положеннями статті 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Виплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку.
Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України в їх системному зв`язку, сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості й можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом») або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.
Отже, свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою, за договором про надання юридичних послуг у формі представництва в суді, є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи в суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).
Реалізуючи принцип свободи договору, сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі плати, внаслідок дострокового розірвання договору, яка не є гонораром.
Згідно зі статтею 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсність інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Як стверджує позивач після підписання договору ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» не здійснило належним чином дії на виконання зобов`язань за договором про надання правничої допомоги №06112411 від 06.11.2024 року.
Частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задоволити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з врахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 у справі №910/18036/17.
Відповідач ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлай» надав належні та допустимі докази того, що він виконав вказані вище умови договору про надання правничої допомоги №06112411 від 06.11.2024 року, а саме.
Відповідачем надано проекти рапортів командиру військової частини НОМЕР_1 про направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії за місцем проходження лікування, а саме в Дніпропетровській клінічній психіатричній лікарні «Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 143 зворот), а також про направлення ОСОБА_1 для проходження повного і всебічного обстеження, з метою подальшого лікування в Дніпропетровській клінічній психіатричній лікарні «Дніпропетровської обласної ради» (а.с. 144).
Крім того, відповідачем, на виконання умов договору №06112411 від 06.11.2024 року здійснювався адвокатський контроль, який полягає в тому, що 08 листопада 2024 року адвокатом Чернець Віталієм Миколайовичем, з яким ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» уклало договір про співробітництво (а.с. 157-159), до військової частини НОМЕР_1 було направлено адвокатський запит щодо наслідків розгляду рапортів ОСОБА_1 про направлення на лікування та проходження ВЛК (а.с. 155 зворот-157).
Посилання позивача на те, що проекти рапортів не були прийняті його командуванням нічим не підтвердженні та не можуть свідчити про те, що ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» належним чином не виконало умови укладеного договору.
Вирішуючи позов в частині визнання недійсним акту приймання передачі наданих послуг № 06112411 від 08.11.2024 року, суд звертає увагу на наступне. 
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (статті 202, 204 ЦК України).
Визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені нормами статті 215 ЦК України.
Звертаючись із позовом про визнання недійсним правочину, позивач повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства суд не має підстав для задоволення відповідного позову.
Відповідно до положень статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
З урахуванням викладеного недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Щодо тверджень скаржника, що оспорюваний акт приймання-передачі наданих послуг від 08.11.2024 року фактично є правочином суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11 серпня 2022 року у справі №916/546/21 зауважила, що, залежно від встановлених судами обставин конкретної справи, документ, який сторони справи іменують як «акт приймання-передачі», може як підтверджувати певні факти та бути документом первинного бухгалтерського обліку, так і мати ознаки правочину, тобто бути спрямованим на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Встановлення правової природи акта приймання-передачі - це питання дослідження як змісту такого акта приймання-передачі, так і інших доказів, наявних у матеріалах справи. Висновок з цього приводу, у разі його необхідності для вирішення справи, повинен робити суд у межах кожної окремої справи.
Таким чином, суд досліджує акт в кожному конкретному випадку та надає йому оцінку в залежності від того, чи підтверджує він волевиявлення сторін, а також чи має він юридичні наслідки, в залежності від чого суд робить висновок щодо того, чи є акт правочином та щодо ефективного способу захисту.
На думку суду, оскаржуваний позивачем акт за своєю правовою природою є первинним документом, підписаним на виконання умов договору, оскільки такий акт містить найменування сторін, предмет самої передачі (роботи/послуги) та посвідчує факт такої передачі.
Отже, спірний акт приймання-передачі не має ознак правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, оскільки є лише первинним документом, а тому не може визнаватися недійсним.
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 червня 2018 року по справі № 916/613/17 визначено те, що акти приймання-передачі підписані на виконання умов договору не є правочинами, відтак, не можуть бути визнані недійсними, оскільки відповідний спосіб захисту не може відновити права або законні інтереси позивача.
За таких обставин, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Питання щодо судових витрат належить вирішити, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, поклавши їх на позивача.
Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 89, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Юрист Онлайн» про захист прав споживача, визнання недійсним акту прийому-передачі послуг, стягнення сплаченої суми та моральної шкоди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування сторін.
Позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Юрист Онлайн», ЄДРПОУ 44920420, адреса: вул..Антоновича, 58, м.Київ, 031050

Повне судове рішення виготовлене 17 липня 2026 року.

Суддя Сорока О.В.