ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/12255/26
провадження № 3/753/3734/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
10 травня 2026 о 20-й годині 36 хвилин в м. Києві, вул. Бориспільська, водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення ПДР та керував транспортним засобом «Honda СВ 500» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: не природна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, тіла, зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що працівник поліції подивився, що він раніше притягувався до відповідальності, і тому склав на нього протокол. Вказав, що він кожні два роки проходить медичний огляд та проходить лікаря нарколога, він не вживає наркотичні речовини. Навіть інший працівник поліцїі говорив, що він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. 
Суд вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України, а саме керування мотоцкилом без мотошолома. Під час спілкування з ОСОБА_1 та встановлення його особи, працівником поліції були встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами та не має відповідної категорії. Крім того були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога. ОСОБА_1 було роз`яснено, що пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння це обов`язок водія. На що останній, відповідав «Яка лікарня, я відпрацював цілий день». Працівник поліції вдруге запропонував ОСОБА_1 поїхати до лікаря, на що він відповів «Який лікар» (30 хвилина). Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, передбачена відповідальність. ОСОБА_1 говорив, що це безпідставно, і чому він має тратити свій час. На 37 хвилині відеозапису ОСОБА_1 погодився поїхати на огляд до лікаря нарколога. На 39 хвилині ОСОБА_1 сідає в автомобіль до працівників поліції та починає говорити навіщо це. На 41 хвилині працівник поліції повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він не надає конкретної відповіді а на 42 хвилині 40 секунді говорить, що не хоче їхати. Працівник поліції роз`яснює, що у такому разі відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та починає процесуально оформлювати відмову водія від огляду на стан сп`яніння.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Судом встановлено, що працівник поліції за наявності достатніх підстав для висновку, що ОСОБА_1 має ознаками алкогольного сп`яніння, висунув неодноразово вимогу йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, отримав відмову, що чітко зафіксовано на відеозаписі, і почав цю відмову процесуально оформлювати, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 662613 (а.с.1), картці обліку адміністративного правопорушення (а.с.4), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), постанові серія ЕНА № 7172966 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с.6).
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) – ПДР не містять. 
Суд критично оцінує позицію ОСОБА_1 , висловлену ним в судовому засіданні і вважає, що вона є способом його захисту від висунутого обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наміром уникнути адміністративної відповідальності. Його пояснення в повному обсязі спростовуються вище викладеними доказами. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.
Суддя           П.І. Заруба