ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/8473/24 Суддя першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача: Файдюка В.В.,
суддів: Аліменка В.О., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ НП в Черкаській області), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 15.08.2001 до 02.03.2009 в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України та не здійсненні перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 15.08.2001 до 02.03.2009 в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII наведено виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, і цей перелік не підлягає розширенню. У вказаному переліку посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та задовольнити позовні вимоги.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що органи цивільного захисту населення, у тому числі підрозділи МНС України, на які покладались функції із забезпечення цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуації, у той час входили до системи органів Цивільної оборони України та є правонаступниками підрозділів державної пожежної охорони та військ Цивільної оборони України. Тому вважає протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Черкаській області зарахувати до стажу служби в поліції період його служби в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 15.08.2001 до 02.03.2009. Зазначає, що наслідком вказаних дій є неправильне нарахування йому надбавки за вислугу років.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року, постановленою у складі судді-доповідача Єгорової Н.М., суддів Сорочка Є.О. та Чаку Є.В., відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ НП в Черкаській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що у ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" наведено виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, водночас служба в МНС України, органах та підрозділах цивільного захисту не відноситься до служби в органах внутрішніх справ, а відтак відсутні законні підстави для зарахування вказаного періоду служби позивача до стажу служби в поліції та проведення перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції.
Наказом голови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2025 №22 к/гс судді Єгоровій Н.М. надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, з 12.05.2025 по 17.07.2026.
Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді Єгорової Н.М.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2025 у цій справі визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Файдюк В.В., судді Сорочко Є.О., Чаку Є.В.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2025 року прийнято до провадження справу № 580/8473/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2026 року продовжено строк розгляду справи та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження з 14 липня 2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 24.03.2009 прийнятий на службу до Управління МВС України в Черкаській області. Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 прийнятий на службу до ГУНП в Черкаській області на посаду старшого інспектора Черкаського відділення поліції ГУНП в Черкаській області, що підтверджується витягом з наказу № 1 о/с від 07.11.2015.
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області №1 о/с від 07 листопада 2015 року вислуга років на день призначення складає 14 років 02 місяці 22 дні.
З 19.02.2021 позивач працює на посаді начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, що підтверджується наказом №274 о/с від 24.09.2021.
Відповідно до копії послужного списку ОСОБА_1 у період з 15.08.2001 по 02.03.2009 проходив службу в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України та після переведення з органів МНС України до органів МВС України мав спеціальне звання - старший лейтенант служби цивільного захисту (а.с. 13-18).
05.08.2024 позивач подав рапорт начальнику Головного управління Національної поліції Черкаській області полковнику поліції Олегу Гудимі, в якому просив його доручити Управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області зарахувати до стажу служби в поліції ОСОБА_1 , начальнику сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, наявну на момент призначення на службу у Національну поліцію України вислугу років з 15.08.2001 по 02.03.2009 проходження служби в Управлінні МНС України в Вінницькій області, яка дає право на надбавку за вислугу років та надання додаткової відпустки.
Листом від 13.08.2024 № 8652-2024 (а.с. 8) Управління кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області повідомило позивача про відсутність законних підстав для зарахування мені в стаж служби в поліції періоду служби з 15.08.2001 по 02.03.2009 в органах МНС України, оскільки Закон України «Про Національну поліцію» цього не передбачає.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з такого. 
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини 1 статті 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
За приписами частин 2 статті 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Згідно з п. 21 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №629 (далі - Положення №629; яка була чинною на момент проходження позивачем служби в органах МНС України), особам, які прийняті на службу до органів і підрозділів цивільного захисту, присвоюється спеціальне звання і їх призначають на посади рядового і начальницького складу. Днем прийняття на службу вважається день присвоєння спеціального звання.
Відповідно до п. 56 Положення №629 особи рядового і начальницького складу можуть бути направлені для подальшого проходження служби з виключенням з кадрів МНС до військових формувань і правоохоронних органів.
Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що служба в органах цивільного захисту, до якого належали МНС України, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому - до стажу служби в поліції на підставі ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».
Викладеним спростовується висновок суду першої інстанції про неможливість поширення на спірні правовідносини приписів ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».
Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про правові засади цивільного захисту», який набрав чинності 21.07.2004, передбачалося, що особовий склад органів і підрозділів цивільного захисту (спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, територіальних органів управління. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту. Державної авіаційної пошуково-рятувальної служби, урядового органу державного нагляду у сфері цивільного захисту, навчальних закладів, науково-дослідних та інших установ, підрозділів забезпечення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту) становлять особи рядового та начальницького складу, слухачі і курсанти.
Статтею 42 цього Закону визначалося, що на особовий склад органів і підрозділів цивільного захисту поширюється Дисциплінарний статут, який затверджується законом.
Разом з цим до моменту затвердження Дисциплінарного статуту органів цивільного захисту на ці органи та підрозділи було поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.
Окрім цього, відповідно до статті 1 Закону України «Про Цивільну оборону України» № 2974-ХІІ від 03 лютого 1993 року, який був чинний у період проходження позивачем служби в Управлінні МНС України в Вінницькій області, систему цивільної оборони складали:
- органи виконавчої влади всіх рівнів, до компетенції яких віднесено функції, пов`язані з безпекою і захистом населення, попередженням, реагуванням і діями у надзвичайних ситуаціях;
- органи повсякденного управління процесами захисту населення у складі міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, місцевих державних адміністрацій, керівництва підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності і підпорядкування;
- сили і засоби, призначені для виконання завдань цивільної оборони;
- фонди фінансових, медичних та матеріально-технічних ресурсів, передбачені на випадок надзвичайних ситуацій;
- системи зв`язку, оповіщення та інформаційного забезпечення;
- спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади, до повноважень якого віднесено питання цивільної оборони;
- курси та навчальні заклади підготовки і перепідготовки фахівців та населення з питань цивільної оборони;
- служби цивільної оборони.
Статтею 2 Закону України «Про правові засади цивільного захисту» № 1859-ІV від 24 червня 2004 року правовою основою цивільного захисту визнавались Конституція України, цей Закон, закони України «Про захист населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру», «Про Цивільну оборону України», «Про правовий режим надзвичайного стану», «Про правовий режим воєнного стану», «Про аварійно-рятувальні служби», «Про пожежну безпеку», «Про об`єкти підвищеної небезпеки», «Про використання ядерної енергії та радіаційну Безпеку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства.
Разом з цим пунктами 2-3 Розділ XIV «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» зазначеного Закону було встановлено, що органи і підрозділи цивільного захисту є правонаступниками органів і підрозділів державної пожежної охорони та військ Цивільної оборони України та утворюються на їх базі, а Кабінету Міністрів України було доручено забезпечити реалізацію Державної програми перетворення військ Цивільної оборони України органів і підрозділів державної пожежної охорони в Оперативно-рятувальну службу цивільного захисту на період до 2005 року.
Відповідно до Положення про Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженого Указом Президента України від 10 жовтня 2005 року № 1430/2005 (яке було чинне під час проходження позивачем служби в Управлінні МНС України в Вінницькій області), Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи (МНС України) визнавалось центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, і на той час МНС України визнавалось головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, поводження з радіоактивними відходами та вибуховими матеріалами промислового призначення, рятувальної справи, техногенної, пожежної і промислової безпеки, охорони праці, державного гірничого нагляду, створення та функціонування системи страхового фонду документації, а також гідрометеорологічної діяльності.
Пунктом 6 вказаного Положення було встановлено, що МНС України здійснює свої функції та повноваження відповідно до законодавства безпосередньо та через урядові органи державного управління, утворені у складі Міністерства, територіальні органи, підрозділи та спеціальні формування, навчальні заклади, а також підприємства, установи та організації, що належать до сфери його управління.
Відповідно до пункту 2 Положення про Головне управління (управління) Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом МНС України від 24 жовтня 2006 року № 686, Головне управління (управління) є головним (провідним) органом у системі територіальних органів виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сфері цивільного захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного, природного та військового характеру, техногенної, а також пожежної безпеки у відповідному регіоні.
Указане свідчить, що органи цивільного захисту населення, у тому числі підрозділи МНС України, на які покладались функції із забезпечення цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуації, у той час входили до системи органів Цивільної оборони України та є правонаступниками підрозділів державної пожежної охорони та військ Цивільної оборони України.
Відповідно до вимог частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховується, зокрема, військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту.
Таким чином, зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що період роботи позивача в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України є військовою службою в органах цивільного захисту, а тому має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, та повинна зараховуватися до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції.
Отже, позивач має право на зарахування до стажу служби в поліції вислуги років в органах пожежної охорони, коли такі органи підпорядковувалися Міністерству надзвичайних ситуацій України.
Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було не повно встановлено обставини у справі та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір:
- за подання адміністративного позову в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується фіскальним чеком №1373855983 від 18.08.2024;
- за подання апеляційної скарги в розмірі 1816,80 грн, що підтверджується чеком переказу коштів № 116 від 17.04.2025.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 15.08.2001 до 02.03.2009 в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України та не здійсненні перерахунку і виплати грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ - 40108667) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 15.08.2001 до 02.03.2009 в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж роботи в поліції, починаючи з 07.11.2015 з врахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ - 40108667) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді В.О. Аліменко

Є.І. Мєзєнцев 

Повне судове рішення виготовлено 14 липня 2026 року.