ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 серпня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/3492/25
Головуючий у першій інстанції – Бараненко С. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1657/26

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого-судді Стельмаха А.П.,
суддів Любчика О.В., Супруна О.П.,
із секретарем Мисник С.В.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Чернігівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»,
скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача щодо послуг з постачання газу шляхом визнання протиправними дій з відключення від газопостачання, зобов`язання відновити газопостачання та стягнення моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача послуг з постачання газу шляхом визнання протиправними дій щодо відключення від газопостачання, зобов`язання відновити газопостачання та стягнення моральної шкоди, в якому просила:
- визнати протиправними дії Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо відключення від газопостачання житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі акту № 84 від 14.03.2025 року;
- стягнути з Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.
- зобов`язати Чернігівську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити за свій рахунок газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 . 
До 14.03.2025 року позивачка згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , отримувала послуги від Чернігівської філії ТОВ « Газорозподільні мережі України» по доставці та розподілу природного газу.
Використовувала газові прилади, які знаходяться в будинку позивачки за призначенням, не допускала їх пошкодження та постійно підтримувала їх у справному стані.
07 березня 2025 року, позивачці, ОСОБА_1 , прийшла претензія про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу від ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України», вул. Промислова, 4, с-ще Козелець, Чернігівського району, Чернігівської області, в якій зазначалось, що станом на 01.03.2025 р. перед Чернігівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» існує заборгованість за розподіл (доставку) природного газу в розмірі 662,03 грн. за період – 02.2025 р., сума до сплати з урахуванням березня становить 662,03грн.
Згідно з абзацом 2 п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуг з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ.
В претензії просилось терміново вжити заходів щодо погашення існуючої заборгованості за розподіл природного газу перед Оператором ГРМ та повідомити Чернігівську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Згідно Виписки з історії хвороби № 2212 позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська міська клінічна лікарня № 5», Кардіологічне відділення з ПІТ, м. Київ, вул. Відпочинку, 11, з 13.03.2025 року по 17.03.2025 року.
17 березня 2025 року позивачка ОСОБА_1 оплатила відповідну заборгованість в розмірі 662,03 грн., як тільки повернулася додому з лікарні, що підтверджується квитанцією.
Але також виявила, що газопостачання припинено. Позивачка неодноразово зверталася до Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» у с-щі Козелець, але відповіді так і не отримала.
Натомість 28 березня 2025 року згідно трекінгу Укрпошта отримала Акт № 84 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) представниками Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», а саме зварювальником ОСОБА_2 будинок позивачки, ОСОБА_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від газопостачання. Причиною складення даного акту стало визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварії, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведенням ремонтно-відновлювальних робіт. 
ОСОБА_1 не відомо, які саме порушення було виявлено працівниками газової служби, зокрема в акті № 84 від 14.03.2025 року не зазначено, чи була наявність витоку газу, несправна автоматика безпеки тощо.
Даний акт № 84 від 14.03.2025 року було складено без присутності ОСОБА_1 , оскільки на момент складання акту позивачка була відсутня. Валентина Степанівна перебувала в лікарні, про що свідчить виписка з історії хвороби № 2212 від 17.03. 2025 року, тому фізично не могла бути присутньою на день складання акту за адресою: АДРЕСА_1 .
Будь-яких попереджень про припинення газопостачання від Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» позивачка не отримувала, та і на день відключення, тобто 14.03.2025 року обгрунтованих підстав про припинення газопостачання не було надано.
Внаслідок протиправних дій ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» про припинення газопостачання позивачка ОСОБА_1 , пенсіонерка, отримуючи мізерну пенсію, являється людиною похилого віку, маючи хронічні захворювання змушена в холодну пору року, коли температура повітря на вулиці сягала мінусових показань, шукати інші альтернативні шляхи обігріву житлового будинку.
Позивач просила стягнути з відповідача 30 000 грн моральної шкоди, посилаючись на незаконне припинення газопостачання, що спричинило душевні страждання, порушення звичного способу життя, необхідність докладати додаткових зусиль для організації побуту та пошуку альтернативних способів опалення і приготування їжі. Розмір моральної шкоди обґрунтовувала тривалістю відключення, віком та станом здоров`я позивачки, а також засадами розумності, справедливості та співмірності.
Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2026 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», про захист прав споживача послуг з постачання газу шляхом визнання протиправними дій щодо відключення від газопостачання, зобов`язання відновити газопостачання та стягнення моральної шкоди.
Визнано протиправними дії Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ЄДРПОУ: 45355956 щодо відключення від газопостачання житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі акту № 84 від 14.03.2025 року.
Зобов`язано Чернігівську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (місцезнаходження: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, Чернігівська область; ЄДРПОУ: 45355956) відновити за свій рахунок газопостачання до будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Стягнуто з Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (місцезнаходження: вул. Любецька, 68, м. Чернігів, Чернігівська область; ЄДРПОУ: 45355956) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), у відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів того, що позивачка як до 14 березня 2025 року, так і станом на цю дату та в подальшому, як користувач та споживач природного газу, допустила будь-які порушення законодавства, що регулює питання надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам, або не виконала умов Типового договору розподілу природного газу.
З огляду на це суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині визнання протиправними дій відповідача щодо припинення газопостачання до житлового будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі акта № 84 від 14 березня 2025 року, та зобов`язання відповідача відновити за власний рахунок газопостачання до вказаного будинку.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходив із того, що внаслідок неправомірного припинення газопостачання позивачка тривалий час, у тому числі в холодну пору року, була позбавлена можливості опалювати житло та готувати їжу, при цьому врахував обставини збройної агресії Російської Федерації та можливі тривалі перебої в електропостачанні, у зв`язку з чим природний газ, на думку суду, залишався для позивачки єдиним джерелом опалення та приготування їжі. З урахуванням характеру, обсягу і тривалості фізичних та моральних страждань, істотності наслідків вимушених змін у житті позивачки, а також принципів розумності та справедливості суд, керуючись статтями 23, 1167 ЦК України, частково задовольнив вимоги про відшкодування моральної шкоди та стягнув із відповідача 20 000 грн.
В апеляційній скарзі ТОВ «Газорозподільні мережі України» просить скасувати оскаржуване судове рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неналежно оцінив подані відповідачем докази та неправильно застосував норми матеріального права. 
Вказує, що суд не надав належної оцінки робочому проєкту газифікації, схемі розмежування газових мереж, заявці на аварійні роботи, документам щодо їх проведення та фотоматеріалам, які, на думку скаржника, підтверджують припинення газопостачання у зв`язку з виявленням витоку природного газу. 
Зазначає, що суд помилково ототожнив місце припинення газопостачання з місцем виникнення аварійної ситуації та дійшов безпідставного висновку про необхідність попереднього повідомлення позивачки, оскільки у випадку аварійного припинення газопостачання таке повідомлення до моменту відключення не вимагається. 
Також скаржник наголошує, що газопостачання було припинено не у зв`язку із заборгованістю, а через аварійну ситуацію, а тому погашення позивачкою заборгованості після відключення не спростовує правомірності дій відповідача. 
Крім того, зазначає, що суд без належних доказів дійшов висновку про справність газового обладнання та його належне технічне обслуговування позивачкою, не врахував відсутність фактичного споживання природного газу протягом тривалого періоду та не встановив, яка саме норма законодавства була порушена оператором ГРМ при аварійному припиненні газопостачання. 
На думку скаржника, дії відповідача були зумовлені необхідністю забезпечення безпеки газорозподільної системи та запобігання аварійним наслідкам, у зв`язку з чим висновок суду про їх неправомірність є необґрунтованим.
Суд також не навів належного обґрунтування, чому саме 20 000 грн є справедливим та співмірним розміром компенсації, з урахуванням фактичних обставин справи, тривалості припинення газопостачання, фактичного проживання позивачки у домоволодінні та відсутності доказів негативних наслідків для її здоров`я. При цьому суд фактично обмежився загальним посиланням на засади розумності та справедливості, не встановивши конкретного обсягу моральних страждань позивачки та їх причинного зв`язку з діями відповідача.
Відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.
Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 110, 111).
ОСОБА_1 до 14.03.2025 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , отримувала послуги від Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» по доставці та розподілу природного газу (а.с. 10).
Позивач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу.
28.03.2025 ОСОБА_1 отримала претензію про наявність заборгованості за розподіл (доставку) природного газу від ЧФ ТОВ «Газорозподільні мережі України», з якої вбачається, що станом на 01.03.2025 перед Чернігівською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» існує заборгованість за розподіл (доставку) природного газу в розмірі 662,03 грн. за лютий 2025 року, сума до сплати з урахуванням березня становить 662,03 грн. Згідно з абзацом 2 п. 6.6. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуг з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ (а.с. 11, 13).
17 березня 2025 року ОСОБА_1 оплатила заборгованість в розмірі 662,03 грн.(а.с. 15).
З акту № 84 від 14.03.2025 року про припинення газопостачання (розподілу природного газу), складеного представниками Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» зварювальником ОСОБА_2 ЕІС/особ. рахунок НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1 , проведено припинення газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача шляхом від`єднання від ГРМ механічно в точці забезпечення потужності у зв`язку з визнанням в установленому законом порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварії, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Акт складено за відсутності споживача (а.с. 12).
ОСОБА_1 з 13.03.2025 по 17.03.2025 проходила стаціонарне лікування в КНП «Київська міська клінічна лікарня №5» (а.с.14).
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Згідно з статтею 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).
Згідно з частинами першою, третьою статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Філії та представництва, а також відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, у яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року в справі № 760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20)).
За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Чернігівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» є відокремленим підрозділом ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем за цим позовом визначено Чернігівську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», судова кореспонденція направлялася за адресою місцезнаходження цієї філії. У матеріалах справи відсутні процесуальні ухвали суду першої інстанції про залучення до участі у справі як відповідача юридичної особи — ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.
Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув справу по суті, чим порушив норми процесуального права.
Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
У зв`язку з закриттям провадження у справі колегія суддів не надає оцінки іншим доводам апеляційної скарги щодо правомірності дій стосовно припинення газопостачання позивачу.
Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2026 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 256, ст. 367-369, 374, ч. 1 ст. 377, 381-384 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити частково.
Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 травня 2026 року скасувати.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача щодо послуг з постачання газу шляхом визнання протиправними дій з відключення від газопостачання, зобов`язання відновити газопостачання та стягнення моральної шкоди - закрити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 01 вересня 2026 року.

Головуючий: Судді: