| Провадження № 2/748/548/26

Єдиний унікальний № 748/4270/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2026 року | м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретаря  Самбур Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
В С Т А Н О В И В :
31.12.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області через електронний суд надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс»:
1) заборгованість за Кредитним договором № 1300465880420 від 07.01.2023 р. у розмірі 12 437,60 грн;
2) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн;
3) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.01.2023 р. між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 1300465880420 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Віва Капітал» 07.01.2023 р. перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 4 000,00 грн на його картковий рахунок. В подальшому 04.10.2023 р. між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 04102023/2, відповідно до умов якого до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і за кредитним договором № 1300465880420 від 07.01.2023 р., а саме 12 437,60 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 4 000,00 грн та 8 437,60 грн заборгованість за відсотками, які і просить стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.
Ухвалою судді від 07.01.2026 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ст. ст. 280, 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав. Крім того, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.01.2023 р. між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 1300465880420, додатком до якого є графік платежів (а.с.22 зворот-29).
Відповідно до п. 1.1. згаданого договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СТАРТ» ТОВ «ФК «Віва Капітал».
Згідно з п. 1.6. Договору дата видачі кредиту – 07.01.2026 р. Кредит надається строком на 15 днів від дати отримання Кредиту Позичальником, а саме до 22.01.2023 р. (п. 1.7. Договору).
В п. 1.9.1. Договору передбачено, що період строку дії Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 726,35 процентів річних, що становить 1,99 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно до п. 1.9.3. Договору якщо Позичальник користуватиметься Кредитом після закінчення строку дії Договору без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.10 Договору, умови щодо нарахування процентів за Індивідуальною процентною ставкою за весь строк строку дії Договору не застосовуються (скасовуються) з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 726,35 процентів річних, що становить 1,99 (одна ціла дев`яносто дев`ять сотих) процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та/або Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом.
Згідно з п. 1.12.2 Договору з наступного дня після закінчення строку дії Договору Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 726,35 процентів річних, що становить 1,99 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.
В п. 1.14.1. Договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту для суми Кредиту, що зазначена в п. 1.3. Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами правил нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою, складає 5 194,00 грн та включає в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 1 194,00 грн та суму Кредиту у розмірі 4 000 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складає 726,35 процентів річних, при цьому загальна вартість за Кредитом у процентному вираженні за строк 5 194,00 грн.
Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнта від 07.01.2023 р. ОСОБА_1 07.01.2023 р. акцептував оферту з метою укладання договору № 1300465880420 з використанням одноразового ідентифікатора Q9L4G2 (а.с.17).
З інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» Вих. № 713/10 від 09.10.2023 р. вбачається, що 07.01.2023 р. на користь володільця банківської карти № НОМЕР_1 було успішно здійснено переказ в розмірі 4 000,00 грн (а.с.38).
Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Віва Капітал» за кредитним договором № 1300465880420 від 07.01.2023 р. за період із 07.01.2023 р. по 04.10.2023 р. (включно), встановлено, що заборгованість відповідача становить 12 437,60 грн, з яких: 4 000,00 грн – тіло кредиту, 1 194,00 грн – проценти нараховані за користування кредитом, 7 243,60 грн – проценти за прострочення користування кредитом (а.с.14-15 зворот).
04.10.2023 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Віва Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги № 04102023/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Віва Капітал» передав (відступив) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв належні Права Вимоги до Боржників, зазначені у Реєстрі боржників (а.с.30-33 зворот).
Відповідно до платіжної інструкції № 4855 від 12.10.2023 р., встановлено, що ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало ТОВ «ФК «Віва Капітал» суму у розмірі 274 867,25 грн. Призначення платежу: Оплата згідно з Договору факторингу № 04102023/2 від 04.10.2023 р. без ПДВ (а.с.40).
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 04102023/2 від 04.10.2023 р. до позивача перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 1300465880420 від 07.01.2023 р., укладений між ТОВ «ФК «Віва Капітал» з ОСОБА_1 на загальну суму 12 437,60 грн, з яких: сума заборгованості за тілом – 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками – 8 437,60 грн (а.с.13).
15.08.2025 р. позивачем направлено відповідачу засобами поштового відправлення письмову досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості у розмірі 12 437,60 грн (а.с.41-41 зворот).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. ст. 634, 638 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію», визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до ст. 1048 ЦК України, сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 р. у справі № 910/4518/16, зазначено, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування», безпосередньо передбачено право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 р. у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21)).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. ст. 512, 514, 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Матеріалами справи підтверджується, що договір, укладений між позивачем та відповідачем, підписаний електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і який був надісланий на номер телефону відповідача.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
07.01.2023 р. між ТОВ «ФК «Віва Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 1300465880420.
Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 1300465880420 від 07.01.2023 р. у розмірі 12 437,60 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 000,00 грн та заборгованість за відсотками – 8 437,60 грн, є обґрунтованими.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу додано договір про надання правової (правничої) допомоги № 42649746 від 01.01.2025 р. (а.с.18-20), додаткову угоду № 1300465880420 до договору про надання правової допомоги від 17.11.2025 р. (а.с.37), акт № 1300465880420 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом наданих послуг правової (правничої) допомоги адвокатом від 17.11.2025 на суму 6 000,00 грн (а.с.11), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М. від 17.11.2025 р. (а.с.16).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ цієї категорії, клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, cуд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.
Згідно платіжної інструкції в національній валюті від 17.12.2025 р. № 17120209, встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 грн (а.с.1).
При розподілі судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 76, 133, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 279-283, 354 ЦПК, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, суд –
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ: 42649746, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, IBAN: НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві «Перший Український Міжнародний Банк», МФО: 334851) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 1300465880420 від 07 січня 2023 року у розмірі 12 437 (дванадцять тисяч чотириста тридцять сім) гривень 60 копійок, з яких: 
- заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок;
- заборгованість за відсотками у сумі 8 437 (вісім тисяч чотириста тридцять сім) гривень 60 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        В.О. Кухта