КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/2210/26 
Провадження № 2/552/2062/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.07.2026 року Київський районний суд м. Полтави у складі:
Головуючого судді Турченко Т.В.,
При секретарі Дмитриченковій Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

20.03.2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві просили суд стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором №32-214-850-2-19-Г від 19.03.2019 року в розмірі 167 357,32, понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 11 200,00 грн.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 08.04.2026 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
05.05.2026 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1  адвокатом Кірюшиним А.А., було надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що з поданими позовними вимогами не згоден частково, та просив відмовити в частині стягнення комісії та розгляд справи проводити за його відсутності.
В судове засідання ТОВ «ФК Єврокредит» свого представника не направив, в матеріалах справи мається заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
19.03.2019 року Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №32-214-850-2-19-Г з ануїтетними платежами.
За умовами укладеного кредитного договору кредитодавець (банк) надає кредитні кошти, в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору.
Також, цей договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК»/Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщуються на офіційному сайті АТ «МЕГАБАНК»: www.megabank.ua.
Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі і видав позичальнику кредитні кошти в сумі 63901,35 гривень.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024 року, між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до п. 4 Договору № GL1N426240 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21 723 211,51 (двадцять один мільйон сімсот двадцять три тисячі двісті одинадцять гривень) 51 копійку, надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
Оплата підтверджується копією Платіжної інструкції № 66895 від 31.07.2024 на суму 23 425 777 грн.
Пунктом 14 Договору № GL1N426240 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.
Отже, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» набув право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 32-214-850-2-19-Г від 19.03.2019 року, відповідно до якого боржником є  ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024 року.
Пунктом 2 Договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
27.12.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» уклали Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (п. 2 Договору № 1/12).
У п. 4 Договору № 1/12, з урахуванням змін, внесених у цей пункт Додатковою угодою №1 від 23.05.2025 року, сторони узгодили ціну договору та строки здійснення розрахунків за Договором. Зокрема, відповідно до Додаткової угоди №1 від 23.05.2025 року п. 4 було викладено в редакції:
«Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього Договору, Новий кредитор сплачує Первісному кредитору грошові кошти у сумі 22 730 000,00 (Двадцять два мільйони сімсот тридцять тисяч гривень) 00 копійок, надалі за текстом - Ціна договору. Ціна договору сплачується Новим кредитором шляхом безготівкового перерахування коштів на будь-який з рахунків Первісного кредитора в банківських установах за реквізитами, що зазначені у цьому Договорі. Оплата здійснюється з розстроченням платежу наступними частинами: 1). В строк до 31 грудня 2024 року включно має бути сплачений аванс в сумі 8 030 000 (вісім мільйонів тридцять тисяч гривень) 00 копійок; 2). В строк до 31 серпня 2025 року включно має бути сплачений залишок суми в розмірі 14 700 000 (чотирнадцять мільйонів сімсот тисяч гривень) 00 копійок».
Аванс за Договором № 1/12 було сплачено, що підтверджується копією Платіжної інструкції № 1074 від 27.12.2024 року.
Пунктом 14 Договору № 1/12 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.
Отже, відповідно до умов Договору № 1/12 ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за основними договорами.
Відповідно до Додатку №1 до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» перейшло і право вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 32-214-850-2-19-Г від 19.03.2019 року, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно з цією статтею ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Також, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до вимог ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Усупереч умовам кредитного договору та приписів законодавства відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Єврокредит», ні на рахунки попередніх кредиторів.
Судом встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання в повному обсязі не виконала.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № 32-214-850-2-19-Г від 19.03.2019 року станом на 03.09.2024 становить 167357,32 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 46819,99 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 30178,29 грн; заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 90359,04 грн.
Як підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № 32-214-850-2-19-Г від 19.03.2019 року та виписками про рух коштів по зазначеному рахунку, ОСОБА_1 частково здійснювала погашення кредитної заборгованості, сплачувала комісію та відсотки.
При цьому в рахунок погашення заборгованості за комісією сплачено 23513,40 грн.
Частково заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на нікчемність умов вказаного кредитного договору, які передбачають сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості без зазначення додаткових та супутніх банківських послуг, за встановлена щомісячна комісія.
Вирішуючи питання щодо правомірності врахування в рахунок заборгованості комісії за обслуговування кредитної заборгованості, суд виходить з наступного.
Як неодноразово роз`яснював Верховний Суд у своїй практиці, до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII.
Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
В пункті 2.8. кредитного договору передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,7%.
Необхідність сплати комісії передбачена і у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
При цьому, згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту передбачено щомісячну сплату комісії у розмірі 3953,30 грн, тоді як сплату основного боргу визначено в меншому розмірі.
Таким чином сплату комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі що близький до розміру платежу по тілу кредиту або що перевищує розмір платежу по тілу кредиту вочевидь не можна визнати справедливим та розумним.
Позивач не був позбавлений можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються банком за таку плату.
Разом із тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг із обслуговування кредитної заборгованості, за які встановлена вказана комісія.
При цьому відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Тому, враховуючи, що умови договору про сплату комісії є несправедливими, а відповідно недійсними, сплачені відповідачем суми коштів на погашення заборгованості по комісії також мають бути зараховані в рахунок сплати заборгованості за кредитом.
На підставі викладеного суд погоджується з аргументами відповідача, що сплачені нею суми комісій враховуються на погашення заборгованості за тілом кредиту.
Таким чином, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 53484,88 грн., до якої входить:
заборгованість за кредитом 23306,59 грн. (46819,99 грн. – 23513,40 грн);
заборгованість по сплаті відсотків 30178,29 грн.
Тому позов підлягає до задоволення частково.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог у розмірі 53484,88 грн., що становить 31,95 % від заявлених позовних вимог.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 850,63 грн. 
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 11200 грн.
Адвокат Журавльов С.Г. здійснював представництво ТОВ «ФК Єврокредит» за позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 з додатками; актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги, позивач поніс 11200 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи, що за цією категоріє справ судова практика є сталою та численною, з огляду на звернення до суду з позовною заявою, сформованою через електронну систему «Електронний суд», зважаючи на обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі представника позивача на підставі його заяви, задоволення позову частково, значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку не присуджувати позивачу на користь якого ухвалено судове рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу, що заявлені до стягнення.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн, яка буде достатньою, співмірною і справедливою в цьому випадку.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № 32-214-850-2-19-Г від 19.03.2019 року у розмірі 53484,88 грн., витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 850,63 грн., та 3000 грн., на оплату професійної правничої допомоги, а всього 57335,51 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40932411.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення виготовлено 21.07.2026 року.

Головуючий          Т.В.Турченко