ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року | | Справа №380/18344/24 пров. №А/857/30210/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційними скаргами ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року (суддя Кондратюк Ю.С., м.Львів, повний текст складено 23 червня 2025 року), -
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч) в якому просила:
визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі до 30000 гривень на період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 гривень на період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно із врахуванням фактично виплачених сум;
визнати протиправними дії в/ч, які полягають у нарахуванні та утриманні військового збору із грошового забезпечення ОСОБА_1 за період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно, з 05.07.2022 по 16.10.2022 включно та з 31.03.2023 по 05.07.2023 включно;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу військовий збір із грошового забезпечення за період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно, з 05.07.2022 по 16.10.2022 включно та з 31.03.2023 по 05.07.2023 включно;
визнати протиправною відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 20.12.2023 по 08.07.2024;
зобов`язати в/ч нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.05.2022 по 08.07.2024 включно.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність в/ч щодо не проведення нарахування та виплати позивачу військового збору, утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічи і струмування збройної агресії російської федерації з 09.07.2022 по 16.10.2022 включно. Зобов`язано в/ч нарахувати та виплатити ОСОБА_1 військовий збір, утриманий із грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 09.07.2022 по 16.10.2022 включно. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, у відповідній частині його оскаржили сторони, які із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять: позивач - скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, відповідач - скасувати рішення суду та у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач в апеляційній скарзі вказує, що відповідач при виплаті грошового забезпечення позивача у період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації щоразу нараховував та утримував військовий збір із виплачених позивачу сум грошового забезпечення, включаючи суми додаткової грошової винагороди, що прямо порушує право позивача на соціальний захист. Після завершення бойового злагодження позивача було направлено у службове відрядження для виконання бойових завдань з прикриття Державного кордону. Проте, відповідач сплачував позивачу додаткову грошову винагороду лише у розмірі 30000 грн, а не 100000 грн. Зазначає, що відповідачем, у порушення строків розрахунку при виключенні позивача із списків особового складу та всіх видів забезпечення (20.12.2023) проведено неповний розрахунок у зв`язку із звільненням лише 08.07.2024. Вказує, що відповідач за період з 03.04.2022 по 05.07.2022 мав сплатити позивачу додаткову грошову винагороду чотирма траншами, а саме: за період з 03.04.2022 по 30.04.2022 до 05.05.2022; за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 до 05.06.2022; за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 до 05.07.2022; за період з 01.07.2022 по 04.07.2022 до 05.08.2022, проте зробив це у меншому розмірі. 
Відповідач обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що підстав для нарахування та виплати військового збору з 03.03.2022 по 04.07.2022, з 05.07.2022 по 16.10.2022 не було, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2023 № 244 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1161» (далі – Постанова № 244), яка набрала чинності 24.03.2023 року. Зазначає, що відсутні підстави для нарахування та виплати військового збору з 31.03.2023 по 05.07.2023 включно, оскільки за березень, червень та липень позивач не отримував додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн за безпосередню участь у бойових діях. Отже, звільняється від оподаткування військовим збором грошове забезпечення, яке виплачується військовослужбовцям, у разі підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах введення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, з моменту набрання чинності Постанови № 244.
Сторони відзивів на апеляційні скарги не подали.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що особи, які підпадають під дію Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» (далі – Закон №2308-ІХ) до 23.03.2023 не могли бути позбавлені права на отримання пільги з оподаткування військовим збором на підставі положень Постанови №244.
В частині відмови у задоволенні позову, цей суд вказав, що сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі наказу у спірний період в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень, яка передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі – Постанова №168). «Виконання бойових завдань» та «безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» не є тотожними поняттями. Крім того, суду не надано та судом не здобуто доказів на підтвердження конкретних проміжків часу, в яких позивач брав участь у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 Постанови № 168. В частині ж стягнення з відповідача середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, між сторонами існує спір щодо виплати належних сум грошового забезпечення.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідно до витягу з наказу від 14.03.2022 №81-ОС ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у в/ч з 14.03.2022 (а.с.17 зворот).
21.06.2024 позивач звернувся до відповідача із запитом про надання відомостей щодо грошового забезпечення, нарахованого йому протягом проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період (а.с.9). 
Листом від 04.07.2024 №09/В-9648/10607 відповідач надав позивачу особисті картки грошового забезпечення та витяги з наказів (а.с.12).
Так, відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – Прикордонний загін) від 03.04.2022 №103-ВВ позивача було направлено у службове відрядження для виконання бойових завдань з прикриття Державного кордону з 08.04.2022 (а.с.16). 
Згідно з особистою карткою грошового забезпечення стосовно позивача за 2022 позивачу за період спірний період квітень-липень 2022 року виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 30 000 грн (а.с.7 зворот).
Відповідно до особистих карток грошового забезпечення стосовно позивача за 2022 та 2023 роки (а.с.6 зворот) відповідач утримував військовий збір із грошового забезпечення позивача за спірні періоди з 03.04.2022 по 04.07.2022, з 05.07.2022 по 16.10.2022, та з 31.03.2023 по 05.07.2023 включно.
Згідно з Наказом №1545-ОС начальника Прикордонного загону від 24.12.2023 позивача було звільнено з військової служби за станом здоров`я та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 20.12.2023 (а.с.8). 
Відповідно до довідки Приватбанку на рахунок позивача 08.07.2024 надійшли кошти у сумі 1787,08 грн – грошове забезпечення в/ч (а.с.11).
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.
Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000 гривень на період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме з 03.04.2022 по 04.07.2022, то необхідно зазначити наступне.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами 1, 2 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168 в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, що на підставі аналізу наведених норм чинного законодавства України, слідує, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 21.12.2023 у справі №200/193/23.
Протягом періоду, за який позивач просить стягнути підвищену додаткову винагороду (з 03.04.2022 по 04.07.2022), діяв наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ № 164-АГ), який застосовується з 24.02.2022.
Пунктом 1 Наказу №164-АГ визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30000 гривень. Тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплати здійснювати в поточному місяці за попередній місяць.
Відповідно до пункту 2 Наказу №164-АГ під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районах ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій;
- виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Пунктом 3 Наказу №164 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:
- бойового наказу (бойового розпорядження);
- журналу бойових дій або інших відповідних документів;
- рапорту начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.
Пунктом 4 Наказу №164-АГ визначено, що начальники регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляють органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах (додаток 2).
Пунктом 5 цього наказу визначено, що виплату додаткової винагороди здійснюють на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби з обов`язковим зазначенням підстав для його видання.
У подальшому з 1 серпня 2022 року набув чинності Наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», в якому змінено перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 Постанови № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у таких бойових діях або заходах.
З аналізу пункту 2 Наказу № 164-АГ можна зробити висновок, що у переліку завдань, які визначають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або заходах», відсутня чітка прив`язка до меж, бойових (спеціальних) завдань та операцій здійснення самих бойових дій та заходів. Перелік охоплює широкий спектр військових дій, які можуть виконуватися військовослужбовцями як у районах ведення бойових дій, так і поза їх межами.
Це означає, що виконання військовослужбовцем різноманітних військових завдань, як у районах ведення бойових дій, так і поза їх межами, може вважатися підставою для визнання його участі у бойових діях або заходах.
Поряд із цим, Наказом №164-АГ визначено, що підставою для виплати додаткової винагороди є наказ командира, який видається, у разі, якщо особи беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).
Процедура підтвердження участі у бойових діях (пункт 3), згідно з Наказом № 164-АГ, здійснюється шляхом видачі довідки (додаток №1) на підставі одного з визначених документів: бойового наказу (розпорядження); журналу бойових дій; рапорту начальника, без вимоги надання додаткових документів або сукупності інформації. Начальники органів ДПСУ зобов`язані щомісячно повідомляти органи, де проходять службу відряджені військовослужбовці, про їх участь у бойових діях (додаток №2).
Таким чином, ураховуючи положення Наказу № 164-АГ, який дозволяє підтвердження участі у бойових діях або заходах на підставі одного з визначених документів, можна дійти висновку, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах не повинно бути надмірно обмеженим. Навіть якщо надані позивачем документи не повністю відповідають вимогам Наказу № 164-АГ через формальні недоліки у документальному підтвердженні, вони можуть бути достатніми для підтвердження його права на додаткову винагороду.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2023 року у справі № 200/193/23 розглядав питання застосовності наказів № 392-АГ та № 628-АГ та Інструкції № 188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, передбаченої постановою КМУ № 168. У цій постанові Верховний Суд підтвердив застосування цих наказів у період їх застосування (№ 392-АГ з 01.08.2022 та № 628-АГ - 01.12.2022) та дійшов висновку, що накази № 392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 та № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 є єдиним механізмом реалізації Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби. Також Суд зазначив, що без цих наказів облік та виплата винагороди не здійснювалися б, що могло б призвести до повернення вже виплачених коштів. У зазначеній постанові Суд вказав на помилкове застосування положень Інструкції № 188 для визначення виплат за постановою КМУ № 168 на період воєнного стану, оскільки ця інструкція регулювала виплати за участь у заходах з національної безпеки та оборони, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18.
Враховуючи згадану вище позицію щодо застосовності наказів № 392-АГ і № 628-АГ до правовідносин, які, подібно до спірних, що виникли у зв`язку з (не)виплатою військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у справі, що розглядається, варто також дотримуватися послідовності та застосовності наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164-АГ до спірних правовідносин.
Такий висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Верховного Суду у справі № 120/4135/23 від 05.12.2024.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, від 26.06.2024 у справі № 200/216/23, від 31.07.2024 у справі № 200/625/23, від 05.08.2024 у справі № 200/4100/23, від 28.08.2024 у справі № 200/1310/23, від 04.09.2024 у справі № 280/2228/23, від 30.09.2024 у справах № 200/232/23 та № 200/440/23 та багатьох інших, саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) слугує для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168.
Так, як уже було вказано вище, відповідно до витягу з наказу начальника Прикордонного від 03.04.2022 №103-ВВ позивача було направлено у службове відрядження для виконання бойових завдань з прикриття Державного кордону з 08.04.2022 (а.с.16).
Враховуючи наведені вище обставини та норми права, необхідно вказати, що сам факт виконання позивачем бойових завдань на підставі наказу у спірний період в період дії воєнного стану в Україні, не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн, яка передбачена пунктом 1 Постанови № 168.
«Виконання бойових завдань» та «безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» не є тотожними поняттями.
Як підтверджується матеріалами справи, судом першої інстанції вчинялися належні заходи щодо витребування відсутніх у справі та запитуваних позивачем документів для підтвердження його безпосередньої участі у бойових діях для наявності підстав отримання додаткового винагороди згідно Постанова №168 у розмірі до 100000 грн.
Так, 19.12.2024, 30.01.2025 та 26.03.2025 судом першої інстанції постановляли про витребування доказів, які адресувались відповідачу, зокрема, про надання:
довідки-розрахунку щодо утриманого військового збору із грошового забезпечення ОСОБА_1 (із врахуванням додаткової грошової винагороди) за періоди: з 03.04.2022 по 04.07.2022, з 05.07.2022 по 16.10.2022 та з 31.03.2023 по 05.07.2023;
довідки про середньомісячне та середньоденне грошове забезпечення позивача за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому його звільнено з в/ч (жовтень та листопад 2023 року), розраховане відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100;
наказів, розпоряджень, приписів, бойових завдань, рапортів, донесення, бойових журналів та ін., пов`язані з проходженням ОСОБА_1 служби у в/ч, а також з його безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, а саме, за період з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно;
довідки-розрахунку щодо утриманого військового збору із грошового забезпечення позивача (із врахуванням фактично виплаченої додаткової грошової винагороди), нарахованого за періоди: з 03.04.2022 по 04.07.2022; з 05.07.2022 по 16.10.2022; з 31.03.2023 по 05.07.2023 (повторно);
належним чином засвідчену копію наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України видано наказ від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168».
На виконання вимог, зазначених ухвал в/ч надавались документи, що були їх розпорядженні, щодо інших витягів з наказів, розпоряджень, приписів, бойових завдань, рапортів, донесень, журналів бойових дій, книги прикордонної служби, пов`язані з проходженням військової служби ОСОБА_1 у в/ч, а також інші відомості його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, а саме, за період з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно тощо, то повідомлено, що такі документи можуть бути у розпорядженні, як Військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з направленням у службове відрядження в оперативне підпорядкування для виконання бойових завдань з прикриття ДКУ, як НОМЕР_3 прикордонного загону, у зв`язку з вибуттям у службове відрядження з метою виконання бойових завдань, як ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у зв`язку з прийомом в оперативне підпорядкування, а тому в/ч не було надано усіх документів, що стосуються спірних правовідносин, оскільки така не є їх розпорядником та/або не є володільцем.
Відтак, 11.04.2025 судом першої інстанції постановлено ухвалу про витребування доказів:
від Військової частини НОМЕР_2 : 
- витяги з наказів, розпоряджень, приписів, бойових завдань, рапортів, донесень, журналів бойових дій, книги прикордонної служби, пов`язані з проходженням військової служби ОСОБА_1 , а також інші відомості стосовно його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, а саме, за період з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно;
від ІНФОРМАЦІЯ_3 :
- витяги з наказів, розпоряджень, приписів, бойових завдань, рапортів, донесень, журналів бойових дій, книги прикордонної служби, пов`язані з проходженням військової служби ОСОБА_1 , а також інші відомості стосовно його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, а саме, за період з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно;
від ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »:
- витяги з наказів, розпоряджень, приписів, бойових завдань, рапортів, донесень, журналів бойових дій, книги прикордонної служби, пов`язані з проходженням військової служби ОСОБА_1 , а також інші відомості його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, а саме, за період з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно.
Однак, Військова частина НОМЕР_2 та НОМЕР_3 прикордонний загін повідомили, що: у в/ч НОМЕР_2 відсутні будь-які відомості стосовно безпосередньої участі ОСОБА_1 стосовно його безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією рф проти України, за період з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно; а НОМЕР_3 прикордонний загін вказав, що у період з 03.04.2022 по 04.07.2022 позивач не перебував у підпорядкуванні командира загону.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вживалися належні заходи щодо повного та об`єктивного дослідження обставин справи.
Так як, наявними матеріалами справи не підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неповного нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 у період з 03.04.2022 по 04.07.2022, а тому в задоволенні позовних вимог у цій частині потрібно відмовити.
Стосовно позовних вимог про нарахування та виплату позивачу військового збору із грошового забезпечення за період його безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме з 03.04.2022 по 04.07.2022 включно, з 05.07.2022 по 16.10.2022 включно та з 31.03.2023 по 05.07.2023 включно, то необхідно звернути увагу на наступне.
Так, відповідно до особистих карток грошового забезпечення стосовно позивача за 2022 та 2023 роки (а.с.6 зворот) відповідач утримував військовий збір із грошового забезпечення позивача за спірні періоди з 03.04.2022 по 04.07.2022, з 05.07.2022 по 16.10.2022, та з 31.03.2023 по 05.07.2023 включно.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
Відповідно до підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 ПК заробітна плата для цілей цього Кодексу - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
До всіх виплат, право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата надбавки та премії, які, відповідно, є складовою заробітної плати.
Відповідно до пункту 16 примітки 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі – ПК) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1.2 пункту 16 примітки 1 підрозділу 10 розділу XX ПК встановлено, що об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК.
Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи, перелік яких визначено підпунктами 164.2.1-164.2.18 пункту 164.2 статті 164 ПК. Крім того, до зазначеного вище переліку включаються інші доходи, крім визначених у статті 165 ПК, що передбачені підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК.
Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК (підпункт 1.3 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК).
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою (підпункт 165.1.10 пункту 165.1 статті 165 ПК).
Абзацом 1 підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК встановлено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розділом IV ПК не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 3 і 4 пункту 170.13 прим. 1 статті 170 ПК.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції» (далі – Закон №548-VIII) доповнено підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України абзацом такого змісту: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції».
Законом України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відносин, пов`язаних із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях» (далі - Закон №2463-VII) I абзац другий підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладено у наступній редакції: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі АТО) та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (далі рф) у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення ООС».
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16 прим.1 підрозділу 10 розділу ХХ).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» від 30.12.2015 №1161.
У постанові Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1161 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №650 від 22.08.2018) вказано наступне.
Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановляє:
Установити, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:
- в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;
- у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.
Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.
Враховуючи наведене вище, до введення в Україні режиму воєнного стану, чинним законодавством були передбачені пільги з оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК, які розповсюджувалися на осіб, які беруть безпосередню участь: 1) в антитерористичній операції; 2) у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС). На підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь, законодавством визначався відповідний перелік документів для підтвердження такого статусу.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжувався та діє на час розгляду справи судом.
Законом №2308-ІХ, який набрав чинності 09.07.2022, внесено наступні зміни: підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК після абзацу другого доповнити новим абзацом такого змісту: «У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
У зв`язку з цим абзац 3 вважати абзацом 4.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК).
Пунктом 1, 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №2308-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.
Кабінету Міністрів України невідкладно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Отже, Законом №2308-ІХ, який набув чинності 09.07.2022, визначено, що звільняється від оподаткування військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців саме на період дії правового режиму воєнного стану.
З 09.07.2022 особи, які приймали безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації звільняються від сплати військового збору.
Суд звертає увагу, що вимоги підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких визначається порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором.
Кабінетом Міністрів України відповідний порядок пільгового оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців на період дії правового режиму воєнного стану був визначений Постановою, згідно з якою до постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» внесені зміни, а саме:
Назву постанови викласти в такій редакції:
1. «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».
2. У постановляючій частині:
1) після абзацу третього доповнити постанову новими абзацами такого змісту:
«у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, та позбавлені з будь-яких причин виплати додаткової винагороди, застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про позбавлення виплати додаткової винагороди, де зазначаються періоди безпосередньої участі у зазначених заходах, за які особа позбавлена такої виплати».
У зв`язку з цим абзац четвертий вважати абзацом шостим;
2) абзац шостий після слів «операції Об`єднаних сил (ООС)» доповнити словами «здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації».
Таким чином, Закон №2308-ІХ, яким прийнятий пільговий порядок оподаткування військовим збором грошового забезпечення у період дії правового режиму воєнного стану, діє з 09.07.2022, а відповідний порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором у період дії правового режиму воєнного стану відповідно до внесених Законом №2308-ІХ змін був визначений Кабінетом Міністрів України у березні 2023 у Постанові №244.
Отже, тільки із набранням чинності Постановою №244, тобто 24.03.2023, необхідною умовою застосування пільги з оподаткування військовим збором, особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, є наявність витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про позбавлення виплати додаткової винагороди, де зазначаються періоди безпосередньої участі у зазначених заходах, за які особа позбавлена такої виплати.
Оскільки до 24.03.2023 фактично був відсутній порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором відповідно до змін внесених у ПК України Законом №2308-ІХ, то є вірними висновки суду першої інстанції, що особи, які підпадають під дію Закону №2308-ІХ, до 23.03.2023 не могли бути позбавлені права на отримання пільги з оподаткування військовим збором на підставі положень Постанови №244.
Відповідачем жодним чином не спростовано, що до врегулювання умов застосування пільг з оподаткування військовим збором Постановою №244, таке питання було врегульовано Законом №2308-ІХ, а відтак, такі пільги існували.
Таким чином, твердження відповідача про те, що від оподаткування військовим збором звільняється грошове забезпечення, яке виплачується військовослужбовцям, у разі підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, лише з моменту набрання чинності Постановою №244 є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Стосовно ж періоду з 31.03.2023 по 05.07.2023, то з матеріалів справи видно, що позивачу виплачувалась додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168 у збільшеному розмірі до 100000 грн за квітень та травень 2023 року (а.с.6) з утриманням військового збору. При цьому, відповідачем надано Довідку № 496 від 18.11.2024 за підписом головного бухгалтера про те, що позивачу компенсовано військовий збір за квітень 2023 року у липні 2024 року у сумі 1787,08 грн, а військовий збір за травень 2023 року у червні 2023 року у сумі 775,26 грн. 
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити скаржнику середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.05.2022 по 08.07.2024, то необхідно вказати, що за результатами розгляду цієї справи не підтверджено протиправності дій відповідача щодо не виплати грошового забезпечення позивача у неповному розмірі (додаткової винагороди). Сам же військовий збір не входить до складу грошового забезпечення при обчисленні середнього заробітку, проте підлягає утриманню з уже нарахованої суми такого середнього забезпечення під час її виплати.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову частково у відповідній частині.
Оцінюючи наведені скаржниками доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач | | В. Я. Качмар
судді | | Л. Я. Гудим
| | Т. В. Онишкевич