Справа № 175/7500/23
Провадження № 2/175/1931/23 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2026 року  с-ще. Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бойка О.М.,
із секретарем - Грицай К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Краматорської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Краматорської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, про позбавлення батьківських прав.
27 жовтня 2023 ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області справу було прийнято до провадження судді Бойка О.М.
В позовних вимогах просить суд позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов обґрунтований тим, що 09.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб. 
Від спільного подружнього життя народилась донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №925 та видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Краматорського міського суду від 02 листопада 2018 року - шлюб розірвано, з того часу Відповідач не бачив дитину жодного разу, оскільки не бажав цього.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до органу опіки та піклування Краматорської міської ради із заявою про проведення перевірки з приводу несплати аліментів на утримання дитини. Краматорським РУП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023053390000288 від 15.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України за заявою ОСОБА_1 про злісне ухилення від сплати аліментів ОСОБА_2 .
Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судовому засіданні позивач не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить суд розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте до суду не з`явився. Клопотань не надсилав.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що 09.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб. 
Від спільного подружнього життя народилась донька - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №925 та видано свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 .
Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Краматорського міського суду від 02 листопада 2018 року - шлюб розірвано, з того часу Відповідач не бачив дитину жодного разу, оскільки не бажав цього.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до органу опіки та піклування Краматорської міської ради із заявою про проведення перевірки з приводу несплати аліментів на утримання дитини. Краматорським РУП ГУНП в Донецькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023053390000288 від 15.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України за заявою ОСОБА_1 про злісне ухилення від сплати аліментів ОСОБА_2 .
Відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання та виховання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини, виявляти турботу щодо неї, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною відповідачу ніхто не чинить.
Частиною 4 статті 55 Конституції України (Основного Закону) передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За вимогами ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
У відповідності до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який домінує при застосуванні норм закону. Право на судовий захист прав і свобод людини гарантоване статтями 55 та 129 Конституції України, при цьому ст.22 та ст.64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані чи обмежені та не є вичерпними.
Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права і свободи, викладені в цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний захист прав у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
3 огляду на ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.
Згідно із ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч. 1 ст. 164 СК України).
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно Рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради №624 від 14 липня 2026 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав» вбачається, що орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 р. № 20), «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме п.п. 15, 16 дані роз`яснення про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.
У п.1 ст.9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст.3 Конвенції).
Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) «М. С. проти України», зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження ї зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.
Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимоги.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 164 - 166 СК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Краматорської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, про позбавлення батьківських прав - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М.Бойко