Справа № 361/5750/26
Провадження № 2-о/361/101/26 

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
21.07.26

21 липня 2026 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі – 
головуючої судді - Писанець Н.В., 
при секретарі – Михальовій М.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус броварського районного нотаріального округу Київської області Долинна Наталія Олександрівна про встановлення факту спільного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем,-
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт того, що на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем – своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько заявника ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
За цією ж адресою, з 2019 року і по день смерті батька проживав заявник, доглядаючи за батьком похилого віку, адже останній через хворобу й старість не мав змоги повноцінно себе забезпечувати. 
Після смерті батька заявника залишилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль Opel Astra. 
Заявник був впевнений в тому, що оскільки фактично проживав за вказаною адресою зі своїм батьком на момент його смерті та продовжує проживати там по цей час він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Заявник 17.03.2026 року звернувся із заявою до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Долинної Наталії Олександрівни щодо порядку оформлення спадщини пiсля смерті батька – ОСОБА_2 , проте йому видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у встановлений законом строк спадкова справа заведена не була. Нотаріусом було роз`яснено заявнику, що він вважається таким, що не прийняв спадщину та має право протягом трьох років звернутися до суду для визначення факту спільного проживання з померлим або додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 
Встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно заявнику для оформлення спадщини. 
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи без їхньої участі.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке повторно видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського обласного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке повторно видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського обласного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Згідно довідки № 1.12.3-04/2641 від 03.03.2026 року, виданої адміністративним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований станом на 19.12.2023 (момент смерті) за адресою: АДРЕСА_1 . 
З довідки № 10/04-2026 від 29.04.2026 року, виданої Об`єднанням багатоквартирного будинку «Відродження 219» ОСОБА_1 , який не перебуває на реєстраційному обліку, фактично проживає з 01 липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається із Акту обстеження житлово-побутових умов від 28.04.2026 року, виданого депутатом Броварської міської ради Броварського району Київської області Дудко Б.В. заявник ОСОБА_1 , 1971 року народження фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2019 року по теперішній час, не будучи там зареєстрованим, що також підтверджують сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.
Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.
Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 1ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.
Керуючись ст.ст.5,6,10,263-265,315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний нотаріус броварського районного нотаріального округу Київської області Долинна Наталія Олександрівна про встановлення факту спільного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - задовольнити. 
Встановити факт того, що  ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем – своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Писанець Н.В.