Справа № 650/6406/25
провадження № 2/650/1321/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2026 року	селище Велика Олександрівка	

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря судового засідання Завістовської Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договорів оренди землі,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати чотири договори оренди землі, укладені ОСОБА_1 із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», права оренди за якими 17 квітня 2025 року були передані Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договорів купівлі-продажу права оренди.
Позовні вимоги стосуються: договору оренди землі № 1300176-6 від 12 жовтня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0012 площею 9,63 га, номер запису про інше речове право 44531671; договору оренди землі № 1300177-6 від 12 жовтня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0013 площею 9,8398 га, номер запису про інше речове право 44531373; договору оренди землі № 900136-6 від 02 листопада 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:001:0017 площею 9,6717 га, номер запису про інше речове право 45040306; договору оренди землі № 1100034-6 від 29 жовтня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:009:0021 площею 9,05 га, номер запису про інше речове право 44926898.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що земельні ділянки належать позивачу на праві приватної власності та передані в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дві земельні ділянки з кадастровими номерами 6520687300:02:022:0012 та 6520687300:02:022:0013 розташовані на території колишньої Урожайненської сільської ради, яка нині входить до Бериславської міської територіальної громади Бериславського району Херсонської області; земельна ділянка з кадастровим номером 6520683600:02:001:0017 розташована на території колишньої Максимогорківської сільської ради, а земельна ділянка з кадастровим номером 6520686700:03:009:0021 – на території колишньої Степнянської сільської ради, які нині входять до Новорайської сільської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.
За договором оренди землі № 1300176-6 від 12 жовтня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0012 становить 248 492,58 грн, орендна плата встановлена у розмірі 8,955 відсотка нормативної грошової оцінки, що за розрахунком позивача становить 22 252,51 грн на рік, та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 13 жовтня 2036 року.
За договором оренди землі № 1300177-6 від 12 жовтня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0013 становить 251 992,24 грн, орендна плата встановлена у розмірі 8,830 відсотка нормативної грошової оцінки, що за розрахунком позивача становить 22 250,91 грн на рік, та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 13 жовтня 2036 року.
За договором оренди землі № 900136-6 від 02 листопада 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:001:0017 становить 228 771,22 грн, орендна плата встановлена у розмірі 12,084 відсотка нормативної грошової оцінки, що за розрахунком позивача становить 27 644,71 грн на рік, та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 03 листопада 2036 року.
За договором оренди землі № 1100034-6 від 29 жовтня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:009:0021 становить 214 065,73 грн, орендна плата встановлена у розмірі 9,974 відсотка нормативної грошової оцінки, що за розрахунком позивача становить 21 350,91 грн на рік, та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року. Строк дії договору визначено до 30 жовтня 2036 року.
Представник позивача зазначає, що орендна плата за всіма чотирма договорами не виплачувалася у 2022, 2023 та 2024 роках. На підтвердження цього надано інформацію органу ДПС щодо отриманих позивачем доходів, з якої, за доводами позивача, не вбачається нарахування та виплати йому орендної плати відповідачами у зазначені роки. Представником позивача також направлялися адвокатські запити до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» та ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» щодо нарахування і виплати орендної плати, однак документів, які підтверджували б здійснення відповідних платежів, позивачу не надано.
За розрахунком представника позивача, за два роки, які мають вирішальне значення для встановлення систематичності порушення після деокупації, тобто за 2023 та 2024 роки, несплачена орендна плата становить: за договором № 1300176-6 – 44 505,02 грн; за договором № 1300177-6 – 44 501,82 грн; за договором № 900136-6 – 55 289,42 грн; за договором № 1100034-6 – 42 701,82 грн. Загалом за чотирма договорами за 2023 та 2024 роки – 186 998,08 грн. Самостійних вимог про стягнення цих сум у даній справі не заявлено; факт повної несплати орендної плати наводиться як підстава для розірвання договорів.
Представник позивача вважає, що невнесення орендної плати за 2023 та 2024 роки за кожним із договорів є двома окремими випадками повної несплати та утворює систематичне порушення основного обов`язку орендаря, передбаченого договорами, статтею 24 Закону України «Про оренду землі» та статтею 96 ЗК України.
Щодо 2022 року представник позивача також посилається на несплату орендної плати, однак одночасно визнає, що протягом значної частини 2022 року території, де розташовані земельні ділянки, перебували під тимчасовою окупацією, а ведення сільськогосподарського виробництва було істотно ускладнене або неможливе внаслідок збройної агресії рф.
Щодо 2023 та 2024 років представник позивача заперечує наявність підстав для звільнення орендаря від орендної плати. Зазначає, що відповідач не довів повної та безперервної неможливості використання кожної конкретної земельної ділянки протягом усього зазначеного періоду, не надав індивідуальних актів обстеження або документів про фактичне виявлення вибухонебезпечних предметів безпосередньо на спірних земельних ділянках, не повідомляв орендодавця про неможливість користування ними та не ініціював із ним зміни умов договорів.
Представник позивача також послався на відповіді суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у Бериславському районі, зокрема ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» та ТОВ «Додола 2021», за змістом яких після деокупації частини територій здійснювалися обстеження сільськогосподарських земель, на окремих ділянках відновлювалася господарська діяльність та виплачувалася орендна плата власникам землі. На думку позивача, ці відомості спростовують твердження про абсолютну неможливість будь-якої сільськогосподарської діяльності на всій території Бериславського району протягом 2023–2024 років.
До позовної заяви також долучені нотаріально посвідчені письмові заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містять відомості про здійснення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» сільськогосподарських робіт у Бериславському районі в 2023 та 2024 роках із залученням техніки та працівників.
У відзиві на позов ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» проти задоволення позовних вимог заперечило. Представник відповідача послався на збройну агресію рф, тимчасову окупацію територій Херсонської області, втрату підприємством доступу до частини майна, його викрадення та знищення, потенційне забруднення земель вибухонебезпечними предметами, небезпеку обстрілів і атак безпілотних літальних апаратів.
На підтвердження наслідків окупації відповідач надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, у якому зафіксовані обставини незаконного заволодіння майном на базі підприємства у селищі Новорайськ та втрати доступу до майна в період окупації. Відповідач також послався на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 щодо військової агресії рф як форс-мажорної обставини.
Відповідач вважає, що положення частини шостої статті 762 ЦК України звільняють орендаря від орендної плати за весь час, протягом якого використання майна було неможливим з незалежних від нього причин, а стаття 617 ЦК України звільняє від відповідальності за порушення зобов`язання, спричинене непереборною силою.
Представник відповідача послався також на акти військових адміністрацій та рішення органів місцевого самоврядування, прийняті у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земель вибухонебезпечними предметами та застосуванням пільг у сфері плати за землю, а також на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24.
Окремо у відзиві ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» послалося на лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року. За викладеною відповідачем позицією, у листі зазначено про потенційне забруднення відповідних територій вибухонебезпечними предметами, неможливість гарантувати безпеку проведення польових робіт у зв`язку з обстрілами та про те, що піротехнічні розрахунки ДСНС не залучалися до розмінування, а відповідні роботи могли проводитися іншими фаховими відомствами.
Відповідач також послався на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі № 908/929/24, вважаючи, що перебування земельної ділянки на території ведення бойових дій є підставою для відсутності обов`язку зі сплати орендної плати.
Щодо письмових заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 представник відповідача зазначив, що такі особи не були допитані судом як свідки, достовірність викладених ними відомостей оспорюється, а нотаріальне посвідчення підпису не замінює процесуального порядку надання показань свідком.
У відповіді на відзив представник позивача наполягав, що наведені відповідачем докази не підтверджують повної неможливості використання саме кожної зі спірних земельних ділянок у 2023 та 2024 роках. Звернув увагу, що акти про податкові пільги стосуються публічно-правових платежів, зокрема плати за землі державної та комунальної власності, і не можуть автоматично припиняти приватноправовий обов`язок зі сплати орендної плати власнику приватної земельної ділянки.
Представник позивача також зазначив, що лист ГУ ДСНС України у Херсонській області складений у 2025 році після відчуження ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» прав оренди на користь ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» та не містить індивідуального висновку про повну неможливість використання кожної конкретної земельної ділянки у 2023 та 2024 роках.
У додаткових поясненнях ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» послалося на інтерактивну карту територій, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, та на близькість частини Бериславського району до територій бойових дій. Відповідач вважає, що сукупність мінної небезпеки, обстрілів та атак FPV-дронів виключала можливість безпечного ведення господарської діяльності.
Позивач та його представник на судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» свою позицію виклало у відзиві та додаткових поясненнях. ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» окремого відзиву по суті позовних вимог не подало. Враховуючи наявні у справі письмові позиції учасників та матеріали справи, суд вважає можливим вирішити спір на підставі наявних доказів.
Вирішуючи питання про можливість проведення судового засідання без участі представника ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» суд також виходив з положень частини шостої статті 14 ЦПК України відповідно до якої юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.
Відповідач ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не виконав такий обов`язок та не зареєстрував свій кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, з огляду на що суд зазначає, що права відповідача, який не зареєстрував електронний кабінет, не порушуються у разі ненаправлення йому позивачем паперових копій процесуальних документів при поданні позову з використанням підсистеми «Електронний суд». Відповідач несе певні негативні наслідки невиконання обов`язку з реєстрації електронного кабінету. Ці наслідки прямо передбачені ЦПК України, вони є збалансованими та пропорційними, тобто не порушують основоположні принципи цивільного процесу, такі як верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом та судом, диспозитивність, гласність та відкритість судового процесу, змагальність сторін, пропорційність, зокрема, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами тощо. Подібні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2024 у справі №752/11445/22, від 01.02.2024 у справі №520/11344/23, від 28.03.2023 у справі №260/1322/21 (з урахуванням відмінностей у змісті процесуальних кодексів).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю є платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін у договорі. Відповідно до статті 24 цього Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на інших передбачених законом підставах.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі № 918/391/23 виходила з того, що для застосування пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України мають бути встановлені систематичність та саме повна несплата орендної плати. Під систематичністю розуміються два та більше випадки повної несплати. За наявності таких обставин спеціальна норма пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору оренди землі.
Матеріалами справи підтверджено укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» чотирьох договорів оренди землі, предметом яких є чотири окремі земельні ділянки. За кожним договором встановлено грошову форму орендної плати та строк її внесення до 31 грудня кожного року.
Так, відповідно до договору оренди землі № 1300176-6 від 12 жовтня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0012 площею 9,63 га, нормативна грошова оцінка якої становить 248 492,58 грн, розмір орендної плати визначено на рівні 8,955 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 22 252,51 грн за один рік оренди. Таким чином, розмір несплаченої орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки за цим договором становить 66 757,53 грн.
Відповідно до договору оренди землі № 1300177-6 від 12 жовтня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0013 площею 9,8398 га, нормативна грошова оцінка якої становить 251 992,24 грн, розмір орендної плати визначено на рівні 8,830 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 22 250,91 грн за один рік оренди. Отже, розмір несплаченої орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки за цим договором становить 66 752,73 грн.
Згідно з договором оренди землі № 900136-6 від 02 листопада 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:001:0017 площею 9,6717 га, нормативна грошова оцінка якої становить 228 771,22 грн, розмір орендної плати визначено на рівні 12,084 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 27 644,71 грн за один рік оренди. Відтак розмір несплаченої орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки за цим договором становить 82 934,13 грн.
Відповідно до договору оренди землі № 1100034-6 від 29 жовтня 2021 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:009:0021 площею 9,05 га, нормативна грошова оцінка якої становить 214 065,73 грн, розмір орендної плати визначено на рівні 9,974 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 21 350,91 грн за один рік оренди. Таким чином, розмір несплаченої орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки за цим договором становить 64 052,73 грн.
Отже, виходячи з установленого договорами розміру орендної плати, загальна сума орендної плати, яка не була сплачена позивачу за чотирма договорами оренди землі за 2022, 2023 та 2024 роки, становить 280 497,12 грн, з яких 93 499,04 грн припадає на 2022 рік та 186 998,08 грн — на 2023 і 2024 роки.
Доказів фактичної сплати ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» орендної плати за будь-яким із зазначених договорів за 2022, 2023 та 2024 роки матеріали справи не містять. Відповідач також не заперечує самого факту невнесення орендної плати, однак обґрунтовує правомірність такої несплати наявністю обставин, які, на його думку, унеможливлювали використання орендованих земельних ділянок та відповідно звільняли його від обов`язку внесення орендної плати.
Водночас правова оцінка причин несплати орендної плати за 2022 рік відрізняється від оцінки несплати у 2023 та 2024 роках.
Частиною шостою статті 762 ЦК України встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Для застосування цієї норми визначальним є встановлення об`єктивної неможливості використання об`єкта оренди, спричиненої незалежними від орендаря обставинами.
Суд враховує, що протягом значної частини 2022 року території Бериславського району, на яких розташовані спірні земельні ділянки, перебували під тимчасовою окупацією рф, а бойові дії, окупація, обмеження доступу до територій, втрата підприємством доступу до майна та фактичне руйнування нормального циклу сільськогосподарського виробництва об`єктивно впливали на можливість користування земельними ділянками за їх цільовим призначенням.
Особливості сільськогосподарського виробництва полягають у його сезонності. Неможливість своєчасного проведення основних польових робіт у відповідний сезон 2022 року, спричинена окупацією та безпосередніми наслідками збройної агресії, могла позбавити орендаря реальної можливості використати земельні ділянки для отримання врожаю та доходу за відповідний господарський рік.
За таких конкретних обставин суд вважає, що несплата орендної плати за 2022 рік не може бути поставлена орендарю у вину та не враховується судом як випадок порушення, що утворює систематичність для цілей пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України. Щодо 2022 року суд застосовує положення частини шостої статті 762 ЦК України та не включає цей період до фактичної підстави розірвання договорів.
Разом з тим виключення 2022 року з числа порушень не вирішує спір на користь відповідачів, оскільки предметом оцінки залишаються два наступні самостійні періоди виконання зобов`язання – 2023 та 2024 роки.
Для звільнення від орендної плати за 2023 та 2024 роки недостатньо встановити лише загальний факт продовження воєнного стану, наявність воєнних ризиків у регіоні або потенційну мінну небезпеку. Орендар повинен довести об`єктивну, безпосередню та повну неможливість використання конкретного об`єкта оренди протягом відповідного періоду з причин, за які він не відповідає.
Стаття 617 ЦК України стосується звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання внаслідок випадку або непереборної сили. Зазначена норма сама по собі не припиняє основного договірного обов`язку та не означає автоматичного звільнення від виконання будь-якого грошового зобов`язання лише через факт існування воєнного стану.
Лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 має загальний характер, не містить ідентифікуючих ознак жодного зі спірних договорів та не встановлює причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією і неможливістю виконання саме обов`язку зі сплати орендної плати за кожною із чотирьох земельних ділянок у 2023 та 2024 роках.
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року підтверджує обставини, пов`язані з можливим викраденням майна та втратою доступу до бази підприємства в період окупації. Однак він не містить відомостей про фактичний стан земельних ділянок з кадастровими номерами 6520687300:02:022:0012, 6520687300:02:022:0013, 6520683600:02:001:0017 та 6520686700:03:009:0021 у 2023 і 2024 роках та не підтверджує їх повну непридатність до використання протягом усього цього періоду.
Акти військових адміністрацій та рішення, на які посилається відповідач у зв`язку з потенційною загрозою забруднення земель вибухонебезпечними предметами, оцінюються судом у контексті їх правової природи. Надання пільг щодо плати за землю, земельного податку, єдиного податку четвертої групи або орендної плати за земельні ділянки державної чи комунальної власності регулює відповідні публічно-правові податкові відносини і не є автоматичною підставою для звільнення від приватноправового договірного платежу власнику земельної ділянки.
Посилання відповідача на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі № 908/929/24 суд оцінює з урахуванням предмета та правової природи спору у тій справі. Наведений відповідачем висновок стосувався законодавчого врегулювання плати за землю та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на територіях бойових дій. У даній справі йдеться про виконання приватноправових договорів оренди земельних ділянок, що належать фізичній особі, тому сам факт включення території до певного переліку не замінює доказування умов, передбачених частиною шостою статті 762 ЦК України.
Суд окремо оцінює лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року. Із наведеного сторонами змісту цього документа вбачається, що мова йде про потенційну забрудненість вибухонебезпечними предметами та загальні безпекові ризики, а також про те, що піротехнічні розрахунки ДСНС не залучалися до робіт із розмінування, які могли проводитися іншими фаховими відомствами.
Водночас вказаний лист не є актом розмінування, актом індивідуального технічного обстеження чи документом про виявлення вибухонебезпечних предметів безпосередньо на кожній із чотирьох спірних земельних ділянок. Він також не встановлює період, протягом якого кожна окрема ділянка була повністю непридатною для користування, та не містить висновку про повну неможливість її використання саме протягом усього 2023 та 2024 років.
Більше того, наведена у листі інформація про те, що роботи з розмінування могли здійснюватися іншими фаховими відомствами, сама по собі не доводить ні факту повного розмінування конкретної земельної ділянки, ні протилежного факту – її фактичного замінування. За відсутності індивідуальних актів обстеження суд не може на підставі такого листа встановити стан кожного конкретного об`єкта оренди у спірний період.
Дані інтерактивної карти територій, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, також не дають підстав для іншого висновку. Відображення території як потенційно небезпечної є важливою інформацією для оцінки загального ризику, однак не є доказом фактичного забруднення кожної конкретної земельної ділянки та її повної недоступності протягом кожного дня 2023 і 2024 років.
Посилання на щоденні обстріли, атаки FPV-дронів та близькість до територій бойових дій свідчить про складні та небезпечні умови господарювання. Однак для застосування частини шостої статті 762 ЦК України суд має встановити не загальне підвищення ризику чи економічну недоцільність діяльності, а повну об`єктивну неможливість використання орендованого майна. Таких обставин щодо кожної зі спірних земельних ділянок за весь період 2023–2024 років відповідач не довів.
Суд бере до уваги відповіді ТОВ «АГРО-ЛАЙФ 2023» та ТОВ «Додола 2021» лише в обмеженому аспекті: вони не доводять придатності саме спірних земельних ділянок, проте свідчать, що після деокупації на окремих територіях Бериславського району господарська діяльність не була абсолютно та повсюдно неможливою, суб`єкти господарювання здійснювали обстеження земель, взаємодіяли з фахівцями з розмінування та за можливості відновлювали використання земель.
Водночас нотаріально посвідчені письмові заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд не покладає в основу висновків про фактичне здійснення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» сільськогосподарської діяльності у 2023–2024 роках. Відповідно до статті 90 ЦПК України показання свідка є повідомленням особи про відомі їй обставини, які мають значення для справи, та підлягають дослідженню судом у встановленому процесуальному порядку. Нотаріальне посвідчення справжності підпису на письмовій заяві не засвідчує достовірності викладених у ній обставин і не замінює безпосереднього сприйняття судом показань свідка та можливості поставити йому запитання.
Тому зазначені письмові заяви не використовуються судом як доказ того, що саме ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» фактично обробляло спірні земельні ділянки. Висновок суду про відсутність доведеної повної неможливості користування земельними ділянками у 2023–2024 роках ґрунтується на інших доказах та на недостатності доказової бази самого відповідача для застосування частини шостої статті 762 ЦК України.
Суд також враховує відсутність доказів того, що у 2023 або 2024 році орендар повідомляв ОСОБА_1 про повну неможливість користування конкретними земельними ділянками, пропонував змінити умови договорів, зменшити чи відстрочити орендну плату, ініціював спільне обстеження кожної ділянки або надавав орендодавцю документи, які б підтверджували її фактичну непридатність.
Постанова Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24 ухвалена з урахуванням конкретних обставин та доказів тієї справи. Висновки суду апеляційної інстанції щодо фактичних обставин іншої справи не мають преюдиційного значення для встановлення стану чотирьох земельних ділянок, які є предметом цього спору, та не звільняють суд від самостійної оцінки наданих доказів.
Отже, за 2023 та 2024 роки відповідач не довів наявності передбачених частиною шостою статті 762 ЦК України обставин, які б повністю звільняли орендаря від внесення орендної плати за кожним із чотирьох договорів.
Відповідно, суд встановлює два окремі випадки повної несплати орендної плати за кожним договором: за 2023 рік та за 2024 рік. Така несплата є систематичною у розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України.
За договором № 1300176-6 від 12 жовтня 2021 року орендар повністю не сплатив орендну плату за 2023 та 2024 роки. За договором № 1300177-6 від 12 жовтня 2021 року орендар повністю не сплатив орендну плату за 2023 та 2024 роки. За договором № 900136-6 від 02 листопада 2021 року орендар повністю не сплатив орендну плату за 2023 та 2024 роки. За договором № 1100034-6 від 29 жовтня 2021 року орендар повністю не сплатив орендну плату за 2023 та 2024 роки.
Кожен із договорів передбачає самостійний обов`язок зі щорічного внесення орендної плати, а тому щодо кожного договору окремо наявні два завершені випадки повної несплати. Це є самостійною та достатньою підставою для розірвання кожного договору оренди землі відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та статті 32 Закону України «Про оренду землі».
Передача 17 квітня 2025 року прав оренди ТОВ «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» не усуває факту порушень, допущених у період дії договорів, і не позбавляє орендодавця права вимагати розірвання договорів. Новий орендар набув похідні права за договорами в тому стані, в якому вони існували на момент переходу права оренди, включно з наслідками допущеного до цього систематичного порушення основного обов`язку орендаря.
Суд враховує, що основною економічною метою договору оренди для власника земельної ділянки є отримання погодженої сторонами плати за передання майна у користування. Повне невиконання цього обов`язку протягом двох послідовних років за чотирма договорами позбавило позивача того майнового результату, на який він обґрунтовано розраховував, та свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань орендарем.
Таким чином, позовні вимоги про розірвання чотирьох договорів оренди землі підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання в електронній формі чотирьох вимог немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 875,84 грн. З огляду на задоволення позову та участь у спірних правовідносинах обох відповідачів суд вважає за необхідне стягнути ці витрати з відповідачів порівну – по 1 937,92 грн з кожного.
Належних доказів, які б підтверджували конкретний розмір фактично понесених і сплачених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та давали можливість здійснити їх розподіл у цьому рішенні, матеріали справи не містять.
Зважаючи на викладене, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 89, 90, 141, 259, 263–265 ЦПК України, статтями 526, 617, 629, 651, 762 ЦК України, статтями 96, 141 ЗК України, статтями 21, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник – адвокат Бєліков Андрій Андрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» про розірвання договорів оренди землі – задовольнити.
Розірвати договір оренди землі № 1300176-6 від 12 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким у подальшому перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, номер запису про інше речове право 44531671, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0012 площею 9,63 га.
Розірвати договір оренди землі № 1300177-6 від 12 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким у подальшому перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, номер запису про інше речове право 44531373, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520687300:02:022:0013 площею 9,8398 га.
Розірвати договір оренди землі № 900136-6 від 02 листопада 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким у подальшому перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, номер запису про інше речове право 45040306, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520683600:02:001:0017 площею 9,6717 га.
Розірвати договір оренди землі № 1100034-6 від 29 жовтня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», право оренди за яким у подальшому перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» на підставі договору купівлі-продажу права оренди від 17 квітня 2025 року, номер запису про інше речове право 44926898, щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520686700:03:009:0021 площею 9,05 га.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 33251307, адреса: 37223, Полтавська область, село Гиряві Ісківці, вулиця Миру, будинок 12) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 937,92 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589, адреса: 74360, Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вулиця Промислова, будинок 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 937,92 грн.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 16 липня 2026 року.

Суддя: __________________ О.О. Сікора