ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2026 року 
м. Київ
справа № 380/6270/24
адміністративне провадження № К/990/7949/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А., Судді: Ханова Р.Ф., Юрченко В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС»
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року (Суддя: Костецький Н.В.),
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 року (Судді: Бруновська Н.В., Хобор Р.Б., Шавель Р.М.), 
у справі № 380/6270/24 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» 
до Львівської митниці 
про визнання протиправним та скасування рішення, - 

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» (далі - позивач, ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач, Львівська митниця), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 31.01.2024 року № UA209000/2024/000052/2 про коригування митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на неправомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки позивач надав для митного оформлення товару всі документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України для підтвердження митної вартості товарів (залізничні рейки). Тоді, як відповідач всупереч вищенаведених вимог Митного кодексу України не надав будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товару (перелік яких наведено у частині 2 статті 53 МК України), відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару; не обґрунтував причини неврахування документів, наданих позивачем при митному оформленні товару для встановлення його митної вартості, як і не надав будь-яких переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості товару; не навів обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної в оскаржуваному рішенні, ідентичності (схожості) товару, не надано і підтвердження застосування послідовно всіх методів визначення митної вартості товару та неможливості застосування кожного попереднього методу. У зв`язку з викладеним, позивач просив задовольнити позов (т. 1 а.с. 1-8). 

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 року у задоволенні позову відмовлено (т. 1 а.с. 177-186, а.с. 243-262). Справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. 

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій фактично керувались не підтвердженням позивачем задекларованої митної вартості товару, внаслідок розбіжностей в поданих документах та відсутністю документального підтвердження числових значень складових митної вартості товару (за основним методом - ціною контракту), враховуючи при цьому не зазначення у п. 9 відповідної декларації митної вартості «інформації про наявність пов`язаності між продавцем та покупцем» (враховуючи попереднє придбання товару у пов`язаної особи MINERFIN A.S. Словаччина), що в сукупності за висновками судів вплинуло на заявлену митну вартість товару і свідчить про правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару (т. 1 а.с. 177-186, а.с. 243-262).

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (т. 2 а.с. 1-7, 26-32), в якій, враховуючи уточнення, підставою касаційного оскарження визначив підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, з посиланням на те, що справа має виняткове значення для нього, оскільки здійснення відповідачем коригування митної вартості залізничних рейок з порушенням вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного Кодексу України призведе до значних збитків позивача, що буде становити загрозу для здійснення господарської діяльності товариства, у тому числі унеможливить поставку залізничних рейок та інших товарів для потреб відновлення критичної інфраструктури Держави. У зв`язку з чим скаржник послідовно наполягав і на тому, що протиправність дій державних органів у обставинах, що є предметом спірних правовідносин, може становити значний суспільний інтерес. 

В наведеному контексті скаржник звернув увагу Суду на те, що ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» згідно Контракту (укладеного з Компанією «Minerfin, a.s. (Словацька Республіка)» № R2023083/1 на придбання матеріально-технічних ресурсів від 25.07.2023 р. у січні 2024 року здійснив поставку в Україну третьої партії залізничних рейок типу Р65, із загартованою поверхнею кочення, 1 категорії, довжиною 25 метрів, виробництва чеського металургійного комбінату Trinecke Zelezarny, a.s., вага якої склала 976,444 тон за ціною 1300,00 Євро за 1 тону. Проте судами не враховано, що позивачем здійснена поставка 10 000 тон залізничних рейок типу Р65 із загартованою поверхнею кочення, 1 категорії, із сталі марки R350LHT для подальшого виконання договору поставки №ЦЗВ-05-05223-01 від 06.12.2023, укладеного позивачем з АТ «Укрзалізниця» на підставі результатів публічної процедури закупівлі, інформація про яку міститься у Електронній системі публічних закупівель Prozorro (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-12-19-007090-a). Поставка була здійснена 10 партіями, вага кожної з яких склала приблизно 1 000 тон. Стосовно всіх партій рейок відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товару, які оскаржені позивачем у судовому порядку (справи №380/5640/24, №380/5964/24, №380/6303/24, №380/8057/24, №380/8616/24, №380/9150/24, №380/10521/24, №380/11647/24, №380/13549/24) і у задоволенні позову було відмовлено, проте за наслідками апеляційного перегляду, постановами суду апеляційної інстанції по справам №380/5640/24, №380/5964/24, №380/8616/24, №380/10521/24 апеляційні скарги позивача були задоволені та скасовані рішення відповідача про коригування митної вартості товару з посиланням на те, що такі рішення не відповідали вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного Кодексу України.

Також, підставою касаційного оскарження скаржником визначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, внаслідок не врахування висновків Верховного Суду, викладених в постановах від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17, від 05.03.2019 у справі №815/143/17, від 16.01.2025 у справі № 160/939/24, в яких Суд зазначив, що рішення про коригування митної вартості повинні містити обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. 

Однак за доводами скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення частини другої статті 55 Митного кодексу України (та пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 № 598) в частині вимог про обов`язкові складові рішення про коригування митної вартості, зокрема: достатнього обґрунтування причин виникнення сумнівів у правильності заявленої митної вартості, а також проведення коригування числового значення застосованої у рішенні митної вартості з урахуванням фактів, які впливають на ціну, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Ці обставини за позицією позивача вказують на невмотивованість рішення, що є самостійною підставою для визнання його протиправним та скасування. 

В наведеній підставі касаційного оскарження скаржник також звернув увагу, що у рішенні про коригування митної вартості товару вказано, що: «джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №23UA305030001542U8 від 21.12.2023 за якою на митну територію України імпортовано подібний (аналогічний) товар «Рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типа Р65, марка сталі R350LHT, довжиною 12,5 м, виробник TRINECKE ZELEZARNY a.s.» за митною вартістю 1,54 Євро/кг. Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося». 

Проте позивач зазначає, що партія рейок, що поставляється позивачем не співставна з поставкою подібного (аналогічного) товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості, враховуючи різні характеристики рейок, довжину, умови та обсяг поставки, а також комерційний рівень ціни, які є неспівставними, зокрема: - обсяг поставки (вага) партії рейок у 10,69 разів більше ніж обсяг поставки подібного (аналогічного) товару; - комерційний рівень ціни Партії рейок відповідає поняттю оптової поставки (10000 тон) і це у 79 разів більше ніж разова поставка Подібного (аналогічного) товару (126,516 тон); - умови поставки - подібний (аналогічний) товар поставлений в Україну на умовах СРТ Чоп, Україна, а Партія товару - на умовах FCA Тржинець, Чеська Республіка; -вартість доставки - товари поставлялись у різні митні пункти (Чоп і Мостицька ІІ), вартість подібного (аналогічного) товару включає в себе вартість доставки (СРТ Чоп, Україна), а доставка партії рейок в Україну (ст. Мостицька ІІ) здійснювалась позивачем і її вартість є складовою митної вартості партії рейок.

Таким чином за доводами скаржника, в оскаржуваному рішенні відповідачем не було вказано обсяги партії подібного (аналогічного) товару, умови поставки, комерційні умови тощо, та не здійснено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. При судовому розгляді було з`ясовано, що за вказаною відповідачем, як джерело інформації, митною декларацією (МД №23UA305030001542U8 від 21.12.2023) на територію України було поставлено 126,516 тон залізничних рейок. З урахуванням отриманої інформації про вагу подібного (аналогічного) товару позивач вважає, що відповідач зазначивши, що «Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося» самостійно підтвердив порушення ним вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимоги статті 60 Митного кодексу України (т. 1 а.с. 177-186, а.с. 243-262).

В надісланому на адресу Суду відзиві на касаційну скаргу відповідач просив суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін з посиланням на правомірність прийняття рішення про коригування митної вартості товару та правильність висновків судів попередніх інстанцій про те, що митний орган навів достатнє обґрунтування причин, за наявності яких неможливо визнати заявлену декларантом митну вартість за основним методом - за ціною договору, з покликанням на джерела інформації, що використовувались для коригування митної вартості товару (реквізити митних декларацій, послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований попередній метод, що передує методу, визначеному митний органом (п. 2б ч. 1 ст. 57 МК України - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) (т. 2 а.с. 54-58).

Верховним Судом відкрито касаційне провадження у цій справі з метою перевірки правильності ухвалення оскаржуваних рішень судами попередніх інстанцій в межах вищенаведених доводів позивача, закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду в поряду письмового провадження за наявними у справі матеріалами (т. 2 а.с. 50-51).
Так, відповідно до вимог частини 1 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.
Як встановлено судами попередніх інстанцій з матерів справи, ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» (покупець) згідно Контракту (укладеного з Компанією «Minerfin, a.s. (Словацька Республіка)» (постачальник) № R2023083/1 на придбання матеріально-технічних ресурсів від 25.07.2023 р. (т. 1 а.с. 57-62), поставив в Україну партію залізничних рейок типу Р65, із загартованою поверхнею кочення, 1 категорії, довжиною 25 метрів, виробництва чеського металургійного комбінату Trinecke Zelezarny, a.s., вага якої склала 976,444 тон за ціною 1300,00 Євро за 1 тону (т. 1 а.с. 46).
Партія рейок передана ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» відповідно до акту приймання-передачі матеріально-технічних ресурсів №3 від 12.01.2024 р. Вага Партії рейок становила 976,444 тони, ціна на умовах поставки (FCA, Тржинець) склала 1 269 377,20 Євро (т. 1 а.с. 18).
Партія рейок сплачена частково по Специфікації №3 від 17.10.2023р. та частково по Специфікації №4 від 26.10.2023р. (т. 1 а.с. 79-70). Тому, для підтвердження ціни Партії рейок при здійсненні їх митного оформлення постачальником рейок наданий Рахунок (Invoice) №22240903 від 12.01.2024 р., в якому зазначена вищенаведена вага та вартість Партії рейок (вага Партії рейок становила 976,444 тони, за ціною 1300,00 Євро за 1 тону, загальна 1 269 377,20 Євро) (т. 1 а.с. 28).
Судами встановлено, що при митному оформленні Партії рейок, для підтвердження їх митної вартості ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» відповідно до ст.53 МК України надав наступні документи: Контракт № R2023083/1 від 25.07.2023 р. на придбання матеріально-технічних ресурсів (з додатковими угодами та специфікаціями); Рахунок (Invoice) №22240903 від 12.01.2024р. з додатками; Замовлення №01/2023 - залізничні перевезення вантажів від 20.12.2023р.; Довідку про транспортні витрати (для надання в митні органи) №03/2023 від 12.01.2024р.; Експортну митну декларацію №24CZ57000005YDJZA3 від 12.01.2024р. з додатками; Міжнародні транспортні накладні ЦІМ/УМВС №511733, №511741, №511758, №511766, №511774, №511782, №511790, №511808, №511816; Пакувальний лист від 12.01.2024р.; Брокерський договір про надання митних послуг № 11/12-2023 від 11.12.2023 р.
Зі змісту митної декларації від 31.01.2024р. № 24UA209050000152U5 ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» (т. 1 а.с. 47-48) суди встановили, що позивач визначив митну вартість Партії рейок, обравши для цього, відповідно до ст.57 МК України, основний метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і з метою здійснення митного оформлення товару - партії рейок до Львівської митниці декларант подав вказану митну декларацію від 31.01.2024р. № 24UA209050000152U5. Митна вартість Партії рейок склала 1318004,11 Євро, що включає в себе вартість Партії рейок у сумі 1269377,20 Євро та вартість транспортних витрат на їх перевезення до станції Мостиська ІІ (Україна) у сумі 48626,91 Євро. 
Із змісту картки відмови від 31.01.2024р. № UA209050/2024/000006 суди встановили, що митний орган відмовив у митному оформленні (випуску) товарів (т. 1 а.с. 51) та 31.01.2024 року прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000052/2, збільшивши митну вартість партії рейок з 1318004,11 Євро до 1503723,76 Євро (т.1 а.с. 81, 98).
Зокрема, з графи 33 оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів від 31.01.2024 № UA209000/2024/000052/2 судами встановлено, що підставою для його прийняття слугували наступні висновки митного органу: 
«Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України здійснено контроль наявності в поданих декларантом, документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне: -відповідно до п.5.3. контракту купівлі-продажу від 25.07.2023р. №R2023083/1 (далі - Контракт) оплата Ресурсів, що поставляються відповідно до цього Контракту, здійснюється на умовах 100% передоплати. В п.5.4. Контракту видно, що Покупець зобов`язаний здійснити передоплату протягом 5 банківських з дати отримання від Постачальника рахунку-фактури, складеного на підставі Специфікації. Згідно п.6 Додаткової угоди №1 від 08.12.2023 п.5.3. та п.5.4. Розділу 5 Контракту змінили та виклали у наступній редакції: « 5.3.Оплата Ресурсів, що постачаються відповідно до цього Контракту, здійснюється на умовах 100% передоплати, якщо інше не визначене у Специфікаціях. 5.4. Покупець зобов`язаний здійснити передоплату Ресурсів протягом 5 банківських з дати отримання від постачальника рахунку-фактури». Поданими до митного оформлення Додатковими угодами інших умов не визначено. З інформації зазначеної у рахунку-фактурі №22240903 від 12.01.2024р. видно, що датою оплати є 19.01.2024р. Банківські платіжні документи про здійснення оплати до митного оформлення не надано; -відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №599 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 18.06.2012р. №984/21296) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт.(наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановляться належність послуг до товарів; Банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється, з використанням власного транспортного засобу). До митного оформлення подано довідку про транспортні витрати №03/2023 від 12.01.2024р. Відповідно до даної довідки, перевезення здійснювалось за маршрутом TRINEC до залізничної станції Мостиська II (вартість 48626,91 євро). Тобто, передбачених чинним законодавством бухгалтерських документів, які б підтверджували задекларовані транспортні витрати до митного оформлення не надано; Згідно розділу II (умови та ціни транспортування) Замовлення-залізничні перевезення вантажів №01/2023 від 20.12.2023р. Ціни виконання за цим Замовленням та інші умови транспортування, для яких узгоджена ціна виконання (Зокрема маршрут транспортування, тил вантажу, транспортні засоби, що використовуються, обсяг інформаційних послуг, тощо), містяться в Прайс-листі, який становить Додаток 1 до цього Замовлення. Такий додаток до митного оформлення не надано; -В митній декларації країни відправлення №24CZ57000D05YDJZA3 від 12.01.2024р. вказана статистична вартість товару - 31231562 CZK. Також, у графі 31 даної декларації зазначено, що вартість внутрішньої доставки складає 81045,00 CZK. Однак, вказана сума транспортних витрат не співпадає з сумою транспортних витрат, що задекларована за МД №24UA209050000152U5 (48626,91 Євро). Враховуючи крос-курс CZK до EURO (24,540), що застосовувався при заповненні декларації Чеської Республіки для митних цілей у січні 2024 року, встановлено, що у митній декларації країни відправлення задекларована вартість транспортних витрат 3302,57 євро.
Таким чином, митний орган встановив не подання декларантом документів зазначених у ч.2 ст.53 МК України, а також відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. ч.3 ст.53 МК України передбачено, що декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: «Відповідно до ст.53 Митного кодексу України митний орган просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: - зовнішньоекономічний договір, та додатки до нього у разі їх наявності; - рахунок-фактура (Інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); - Якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що. стосуються оцінюваного, товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити,» необхідні, для ідентифікації ввезеного товару; -транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - Якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);- виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - колію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики, товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог ст.254 МК України.» За результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено, що засновником ТОВ «МІНЄРФІН-ТРАНС» є АТ «Мінерфін» (MINERFIN a.s. Словаччина), що видно з відкритих джерел, а саме єдиного державного -реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Міністерство юстиції України), Тобто, сторони угоди є пов`язаними міх собою у розумінні ст.15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. Інформація про наявність пов`язаності між продавцем та покупцем не зазначена у декларації митної вартості (гр.9 Чи пов`язані між-собою продавець та покупець, зазначено - «ні»), тобто, була прихована від митних органів. У зв`язку з наявною інформацією про те, що митна вартість подібних (аналогічних), імпортованих за контрактами, укладеними між непов`язаними суб`єктами ЗЕД, є вища, ніж заявлена декларантом, у Львівської митниці є обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість, про що було повідомлено декларанта. Згідно ч.18 ст.58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операцій береться за основу для визначення митної вартості за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нищезазначених операцій, яка здійснювалась одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу, непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митна вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням ст.62 МК України; 3) митної вартості ідентичних-або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положенням ст.63 МК України. У наданих під час митного оформлення документах декларантом не надано документи, що могли б продемонструвати, відповідно до вимог ч.18 ст.58 МК України, що заявлена декларантом митна вартість є близькою до вартості однієї з визначених у вказаній нормі закону операцій. У зв`язку з вищезазначеним, відповідно до положень ст.53 МК України митним органом було направлено додатковий запит про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. «Митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, оскільки, продажна вартість оцінюваних товарів є нижчою за ціну подібних (аналогічних) товарів, які імпортувалися на митну територію України непов`язаними особами. Відповідно до п.4 ст.53 МК України, крім документів, зазначених у ч.2 та ч.3 ст.53 МК України, митний орган просив надати такі документи; 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;3) розрахунок ціни (калькуляцію)». На запит митного органу декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару надано не було, право на консультацію з митним органом відповідно до ч.5 ст.55 МК України. декларант не використав, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності-(дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митницею було прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. Основний метод визначення митної вартості (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)), не може бути застосований через невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МК України, а також відповідно до ч.6 ст.54 МК України у зв`язку з неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 - ч.4 ст.53 цього Кодексу та відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Проведено консультації з декларантом згідно ст.57 МК України. Неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а (ст.59 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60 МК України Метод визначення митної вартості за ціною Договору щодо подібних (аналогічних) товарів). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №23UA305030001542U8 від 21.12.2023р. за якою на митну територію України імпортовано подібний (аналогічний) товар «Рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типа Р65, марка сталі R350LHT, довжиною 12,5 м, виробник TRINECKE ZELEZARNY a.s» за митною вартістю 1,54 Євро/кг. Коригування на розмір-партії товару та комерційні рівні не здійснювалося.» (т. 1 а.с. 81/зв).
Судами встановлено, що ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» відповідно до ст.52 Митного кодексу України отримав дозвіл на випуск у вільний обіг товару (Партії рейок), оформивши це митною декларацією від 01.02.2024р. № 24UA209050000159U9, та надав гарантії відповідно до розділу Х МК України в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст.55 МК України. Гарантії надані шляхом додаткової сплати 1 512 006,82 грн. - різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю Партії рейок, визначеною позивачем у митній декларації від 31.01.2024р. № 24UA209050000152U5, та сумою митних платежів, обчисленою згідно митною вартістю товарів, визначеною відповідачем у рішенні (т. 1 а.с. 97, 93 зворотній, 134).
Однак не погодившись з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів від 31.01.2024 № UA209000/2024/000052/2, позивач звернувся з цим позовом до суду про визнання його протиправним та скасування.
Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій фактично керувались тим, що митна вартість, заявлена позивачем, не може бути визнана у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах та відсутністю документального підтвердження числових значень складових митної вартості.
Зокрема, суди встановили наявність розбіжностей у сумі транспортних витрат, оскільки у графі 31 декларації країни відправлення №24CZ57000D05YDJZA3 від 12.01.2024р. зазначено вартість внутрішньої доставки 81045,00 CZK. Однак за висновками судів, вказана сума транспортних витрат не співпадає з сумою транспортних витрат, що задекларована за МД №24UA209050000152U5 (48626,91 Євро). Враховуючи крос-курс CZK до EURO (24,540), що застосовувався при заповненні декларації Чеської Республіки для митних цілей у січні 2024 року, встановлено, що у митній декларації країни відправлення задекларована вартість транспортних витрат 3302,57 Євро, а доказів протилежного ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» суду не надав.
Крім того, із змісту рішення про коригування митної вартості товару суди встановили, що за результатами розгляду наданих для підтвердження митної вартості документів встановлено, що засновником ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» є AT «Мінерфін» (MINERFIN a.s. Словаччина), що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Міністерство юстиції України). Тобто, сторони угоди є пов`язаними між собою у розумінні ст.15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року. Інформація про наявність пов`язаності між продавцем та покупцем не зазначена у декларації митної вартості (гр. 9 Чи пов`язані між собою продавець та покупець, зазначено - «ні»).
Таким чином, суди дійшли висновку, що вказану інформацію (стосовно пов`язаності осіб) свідомо приховав позивач від митних органів. У зв`язку з наявною інформацією про те, що митна вартість подібних (аналогічних), імпортованих за контрактами, укладеними між непов`язаними суб`єктами ЗЕД, є вища, ніж заявлена декларантом, у Львівської митниці були обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість, про що повідомлено декларанта.
Зокрема, із наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.03.2024р., суди встановили, що засновниками (учасниками) ТзОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» є: - ТзОв «Мюрленс Ентерпрайзіс Лімітед», резидентство: Кіпр, розмір частки засновника (учасника) 65169527,26; - AT «Мінерфін» (МINERFIN, A.S.), резидентство: Словаччина, розмір частки засновника (учасника) 364612894,74. Отже, в даному випадку суди зазначили, що чітко відслідковується пов`язаність продавця і покупця, що доводить правильність висновку митного органу що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену митну вартість товару.
Крім того, суди звернули увагу позивача, що ідентичний товар виробництва компанії Trinecke Zelezamy, a.s. (Чехія) продано експортером для компаній, що є резидентами України, за вищою вартістю. Відповідно до МД № 23UA305030001542U8 (гр. 42) ціна товару становить 194834.6400 Євро за 126516 кг. Згідно МД №24UA209050000152U5 (гр. 42) ціна імпортованого товару для ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС» - 1269377.2000 Євро за 976444 кг. Тобто, за висновками судів, у первинно поданій митній декларації товар завозився за ціною 1,3 Євро/кг, в той час, як аналогічний товар від виробника поставлявся згідно МД № 23UA305030001542U8 за ціною 1,54 Євро/кг. Із документів, наданих до митного оформлення, що задекларовані, як такі, що підтверджують ціну товару видно, що збутова націнка (логістичні та інші витрати обігу та прибуток компанії ТОВ «МІНЕРФІН-ТРАНС») не виправдане економічно.
Отже із досліджених доказів суди встановили розбіжності, які вплинули на правильність визначення митної вартості та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо осіб, пов`язаних між собою.
При цьому суди додатково вказали, що здійснюючи порівняльний аналіз, із урахування умов, необхідних для застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, 2б (ст.60 МК України), а також застережень, визначених ст.61 МК України, простежується схожість характеристик, зокрема, схожість компонентів їх призначення (рейки залізничні широкої колії типу Р65/R65, що виготовлені з марки сталі R350LHT), однаковість функцій, комерційна взаємозамінність; наявність аналогічної торгівельної марки (TRINECKE ZELEZARNY); аналогічного виробника товару (TRINECKE ZELEZARNY a.s.) та країни виробництва (CZ - Чеська Республіка), що підтверджує однакову репутацію на ринку; збіг у часі експорту оцінюваних товарів із часом експорту подібних (аналогічних) товарів (у межах 15 днів).

На підставі викладеного суди дійшли висновку, що спірне рішення відповідача є обґрунтованим, при цьому сумніви відповідача щодо митної вартості імпортованого товару документально підтверджені, та позивачем не доведено подання ним всіх необхідних достовірних документів згідно з вимогами МК України для підтвердження митної вартості товарів.

Разом з тим, переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження, колегія суддів вважає передчасними такі висновки судів з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені в цій частині.

Згідно з частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 статті 54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 МК України).

Відповідно до ч.1-4 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Водночас, виходячи зі змісту частин 12 - 16 статті 58 МК України, той факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.
За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце. У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.
Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
У відповідності до частини 18 статті 58 МК України, при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.
Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Відповідно до частини 4 статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: a) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; b) вони юридично визнані партнерами по бізнесу; c) вони є роботодавцем і працівником; d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; e) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; f) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; g) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; h) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.
Відтак, виходячи зі змісту оскаржуваного рішення митного органу про коригування митної вартості товару, предметом судового контролю у даній справі, окрім загальних питань підтвердженості визначеної декларантом митної вартості імпортованих товарів як такої, входить й з`ясування обставин пов`язаності осіб у значенні статті 15 Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року та чи вплинула така пов`язаність на заявлену митну вартість.
Подібна правова позиція викладена і в постанові від 13 січня 2023 року у справі № 813/713/18 (адміністративне провадження № К/9901/4029/19).

Колегія суддів звертає увагу, що як наголошувалось позивачем, пов`язаність з продавцем товару ним не заперечується і не ставиться під сумнів, проте позивач наполягає на тому, що така пов`язаність не вплинула на митну вартість товару, сума якого документально підтверджена і обґрунтована позивачем.

Так, у відповідності до частин 1 та 2 статті 52 МК України визначають, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
В той же час, частиною 6 статті 52 МК України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).
Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові від 13 січня 2023 року у справі № 813/713/18 (адміністративне провадження № К/9901/4029/19).

В доводах касаційної скарги позивач посилається на те, що він надав митному органу всі документи, які чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані про числові показники складових митної вартості.

Водночас, як зазначено скаржником, судами попередніх інстанцій при оцінці достатності обґрунтування позивачем митної вартості імпортованого товару не враховано те, що поставка товару здійснювалася для подальшого виконання умов договору № ЦЗВ-05-05223-01 від 06.12.2023 р., з АТ «Укрзалізниця» (т. 1 а.с. 38-45), укладеного за наслідками результатів публічної процедури закупівлі, інформація про яку міститься у Електронній системі публічних закупівель Prozorro, на якій державні та комунальні замовники оголошують тендери на закупівлю товарів, робіт і послуг (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-12-19-007090-a).

За умовами вказаного договору позивач зобов`язувався до 31.03.2024 р. поставити АТ «Укрзалізниця» 10000 тон залізничних рейок за ціною 1400 євро за 1 тону (без урахування ПДВ), партіями приблизно по 1000 тон (т. 1 40-зв-41). 

Отже митна вартість імпортованих рейок згідно Контракту (укладеного з Компанією «Minerfin, a.s. (Словацька Республіка)» № R2023083/1 на придбання матеріально-технічних ресурсів від 25.07.2023 р. склала 1318004,11 євро, що включає в себе вартість партії рейок у сумі 1269377,20 євро та вартість транспортних витрат на їх перевезення до станції Мостиська ІІ (Україна) у сумі 48626,91 євро. Таким чином, за доводами позивача, митна вартість рейок склала 1349,80 євро за 1 тону (без урахування ПДВ) (що за його доводами фактично доводить відповідність ціни товару контрактній).

Однак судами вищенаведені обставини в розрізі доведення позивачем контрактної вартості товару не враховані під час розгляду справи. Тоді, як правомірність збільшення митної вартості вказаного товару оспорюваним рішенням з 1349,80 євро до 1540 євро за 1 тону без надання оцінки наведеним обставинам у сукупності, свідчать про передчасність висновків судів про правомірність визначення митної вартості товару і відповідно вплив пов`язаності позивача з компанією MINERFIN a.s. (Словаччина) на ціну оцінюваних товарів з метою зменшення сплати митних платежів.

Проте у відповідності до вимог частини 2 статті 341 КАС України Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Крім цього, в доводах касаційної скарги скаржник зазначив і про те, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на неподібність товару, покладеного митним органом в основу оскаржуваного рішення до рівня ціни якої скориговано митну вартість позивачеві.

З приводу викладеного колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 60 МК України під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

За приписами частини 4 статті 60 МК України ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 60 МК України у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Частиною 6 статті 60 МК України передбачено, що у разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість (частина 7 статті 60 МК України).
Відповідно до п.п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Так, правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.
Як наголошено в постанові Верховного Суду від 21.12.2018 р. у справі № 815/228/17 в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства. 
Між тим, як вірно акцентовано увагу скаржником, у рішенні про коригування митної вартості товару митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, фактично не виконавши обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом (п. 2б ч. 1 ст. 57 МК України - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).
Зокрема, у графі 33 оскаржуваного рішення вказано, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала «МД № 23UA305030001542U8 від 21.12.2023 р. за якою на митну територію України імпортовано подібний (аналогічний) товар «Рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типа Р65, марка сталі R350LHT, довжиною 12,5 м, виробник TRINECKE ZELEZARNY a.s. за митною вартістю 1,54 євро/кг. Коригування на розмір партії товару та комерційні рівні не здійснювалося».
Однак в доводах касаційної скарги скаржником зазначено, що партія рейок, що поставлялась позивачем, не співставна з поставкою подібного (аналогічного) товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості, оскільки (т. 1 а.с. 37):
1. Відмінні характеристики рейок: - Партія рейок (товар позивача): рейки залізничні широкої колії типу Р65 із загартованою поверхнею кочення, І категорії, із сталі марки R350LHT; подібний (аналогічний) товар - рейки залізничні, широкопідошвові, нові, типу Р65, марка сталі R350LHT;
2. Відмінна довжина рейок: товар позивача - рейки довжиною 25 м; подібний (аналогічний) товар - рейки довжиною 12,5 м;
3. Відмінні умови поставки: товар позивача - FCA Тржинець, Чеська Республіка; подібний (аналогічний) товар - СРТ Чоп, Україна;
4. Відмінний обсяг поставки: товар позивача 976,444 тон; подібний (аналогічний) товар 126,516 тон.
5. Відмінний комерційний рівень ціни: товар позивача - оптова поставка загальним обсягом 10000 тон за ціною 1 349,80 Євро за тону для подальшого продажу для потреб АТ «Укрзалізниця» за ціною 1400 Євро за тону, яка сформована на підставі результатів публічної процедури закупівлі; - подібний (аналогічний) товар - разова роздрібна поставка за ціною 1 540 Євро за тону.
Отже за доводами скаржника, судами попередніх інстанцій не враховано, що партія рейок (товар позивача) не співставна з поставкою подібного (аналогічного) товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості, враховуючи різні характеристики рейок, їх довжину, умови та обсяг поставки, а також комерційний рівень ціни, які є неспівставними, зокрема: - обсяг поставки (вага) партії рейок у 10,69 разів більше ніж обсяг поставки подібного (аналогічного) товару; - комерційний рівень ціни Партії рейок відповідає поняттю оптової поставки (10000 тон) і це у 79 разів більше ніж разова поставка Подібного (аналогічного) товару (126,516 тон); - умови поставки - подібний (аналогічний) товар поставлений в Україну на умовах СРТ Чоп, Україна, а Партія товару - на умовах FCA Тржинець, Чеська Республіка; -вартість доставки - товари поставлялись у різні митні пункти (Чоп і Мостицька ІІ), вартість подібного (аналогічного) товару включає в себе вартість доставки (СРТ Чоп, Україна), а доставка партії рейок в Україну (ст. Мостицька ІІ) здійснювалась позивачем і її вартість є складовою митної вартості партії рейок. Проте незважаючи на викладене, за доводами скаржника, в оскаржуваному рішенні відповідачем не було вказано обсяги партії подібного (аналогічного) товару, умови поставки, комерційні умови тощо, та не здійснено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Колегія суддів в наведеному контексті звертає увагу, що як вірно зазначено скаржником, відповідно до висновків Верховного Суду, що містяться, зокрема, у постанові від 05.03.2019р. у справі № 815/143/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган має також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Також, як наголошено в постанові від 21 грудня 2018 року у справі №815/1670/17, рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
До того ж, за усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021р. у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020р. у справі № 809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Крім цього, в постанові від 21.12.2018 р. у справі № 815/228/17 Верховний Суд також дійшов висновку про те, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про розмитнення у попередніх періодах аналогічних товарів із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Колегія суддів звертає увагу, що як вказує скаржник в касаційній скарзі, на всіх етапах судового оскарження ним було вказано, проте проігноровано судами попередніх інстанцій те, що рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам ч. 2 статті 55 МК України, а саме: не містить інформації щодо числових значень складових митної вартості, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої позивачем, а також не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом з урахуванням обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних рівнів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Крім цього, за доводами скаржника, судами попередніх інстанцій не враховано, що партія рейок (товар позивача) не співставна з поставкою подібного (аналогічного) товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості, враховуючи різні характеристики рейок, їх довжину, умови та обсяг поставки, а також комерційний рівень ціни, які є неспівставними.
Проте судами попередніх інстанцій не надано оцінку таким доводам позивача, наведеним як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі в контексті не співмірності партії рейок, що поставлялась позивачем, з поставкою подібного (аналогічного) товару, що використана відповідачем у якості джерела інформації для коригування митної вартості товару (т. 1 а.с. 5зв, 190-192).
Разом з тим, за приписами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Колегія суддів звертає увагу, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

У відповідності до частин 1-3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. При цьому за змістом статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Так, відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. Проте Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій.
Отже не заперечуючи проти того, що обов`язок встановлення дійсних обставин справи при розгляді адміністративного позову випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства і покладений саме на суд, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги в контексті порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи в контексті правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, враховуючи сталі правові позиції Верховного Суду зі спірного питання, частково знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду з підстав, наведеній в цій постанові суду. 

Як і знайшли своє підтвердження доводи скаржника, які слугували підставою для відкриття касаційного оскарження судових рішень, ухвалених у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження про те, що справа має для нього виняткове значення. Оскільки дійсно, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним для ознайомлення, стосовно всіх партій рейок (в межах одного контракту) відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості товару, які оскаржені позивачем у судовому порядку (справи №380/5640/24, №380/5964/24, №380/6303/24, №380/8057/24, №380/8616/24, №380/9150/24, №380/10521/24, №380/11647/24, №380/13549/24) і у задоволенні позову було відмовлено, проте за наслідками апеляційного перегляду, постановами суду апеляційної інстанції, які набрали законної сили, по всім цим справам апеляційні скарги позивача були задоволені та скасовані рішення відповідача про коригування митної вартості товару з посиланням на те, що такі рішення не відповідали вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного Кодексу України. 

Отже суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановивши фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги зі скасуванням судових рішень та направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, наведених в цій постанові суду. 

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕРФІН-ТРАНС» задовольнити частково.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 року у справі № 380/6270/24. Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя | | І.А. Васильєва
Судді Р.Ф. Ханова

В.П. Юрченко