Справа № 404/5016/25 
Номер провадження 2-а/404/6/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року Фортечний районний суд міста Кропив ницького
в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.
за участю секретаря Котової К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного Управління поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Олійника Віталія Миколайовича (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, будинок № 34-Б), Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Чміленка, будинок № 47), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про скасування постанови винесеної поліцейським відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного Управління поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Олійником Віталієм Миколайовичем «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не автоматичному режимі» ЕНА № 4702445 від 11.05.2025 та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. В обгрунтування позову зазначила, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4702445 від 11 травня 2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте, вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки у вказаний день рухалася автомобілем з боку села Бережинка у напрямку міста Кропивницького. Після залізничного переїзду нею була помічена табличка, що інформувала про наявність блокпосту попереду, а також дорожній блок із дорожнім знаком «об`їзд перешкоди зліва», поруч із яким перебували двоє працівників поліції. У зв`язку з цим вона знизила швидкість до мінімально можливої, усвідомлюючи можливість подання сигналу до зупинки з боку працівників поліції у зв`язку з функціонуванням блокпосту. У подальшому її автомобіль було зупинено працівниками поліції, після чого було повідомлено про те, що вона нібито не виконала вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп-контроль», чим порушила пункт 8.4 Правил дорожнього руху України – порушення вимог заборонних знаків. Однак, категорично заперечує дане правопорушення, оскільки жодного заборонного знаку, зокрема знаку 3.41 вона не бачила, а тому не могла порушити вимог Правил дорожнього руху. Більш того, зазначена постанова була складена іншим працівником поліції, який не представлявся, без її участі та присутності. У вже готовому вигляді вона була передана іншому працівнику поліції, який перебував поруч. Такий порядок дій свідчить про істотне порушення встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та про відсутність її особистої участі в процесі складання постанови. А відтак, позивач звернуся до суду з відповідним позовом. 
Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 10 червня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 22 вересня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 , до поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області Олійника Віталія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення - передано на розгляд до Подільського районного суду м. Кропивницького (а.с. 16-18).
Ухвалою судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 28 жовтня 2025 року адміністративну справу повернуто до Фортечного районного суду міста Кропивницького для її подальшого розгляду Фортечним районним судом міста Кропивницького (а.с. 23-26).
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 01 травня 2026 року адміністративну справу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання (а.с. 32).
Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 липня 2026 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області, судове засідання відкладено (а.с. 40).
В свою чергу відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області подано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 40826 від 26.08.2026 року), в якому заперечує проти задоволення позову. Вказує, що 11.05.2025 поліцейським Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Олійником Віталієм Миколайовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4702445 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення на суму 340 грн. Так, позивач 11.05.2025 о 10.19 годині керуючи транспортним засобом Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі Н23 0 км в селі Бережинка, Кіровоградської області, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» та здійснив рух без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив пункт 8.4. в «Порушення вимог заборонних знаків» Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Розділ 8 Правил дорожнього руху України закріплює норми щодо регулювання дорожнього руху. Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (пункт 8.1). Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією (пункт 8.2). Відповідно до підпункту 8.4.в дорожні знаки поділяються на групи, серед яких є заборонні знаки. Вони запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Пункт 3.41 підрозділу 3 «Заборонні знаки» Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України встановлює знак “Контроль”, який забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо. Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.” Таким чином, винесена постанова про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є законною та обґрунтованою (а.с. 58-64).
Позивачем подано до суду відповідь на відзив (вх. № 43076 від 11.09.2026 року), вказує, що поданий ГУНП в Кіровоградській області відзив містить переважно загальні посилання на повноваження поліції та законність дій поліцейського. При цьому відповідач не наводить конкретних доказів, які підтверджують факт вчинення нею правопорушення, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп-контроль». До відзиву фактично додано лише довіреність представника та виписку з ЄДР. Саме по собі посилання відповідача на те, що поліцейський «оцінив всі обставини, не підтверджує, які саме докази були досліджені та яким чином вони підтверджують її вину. На момент події на відповідній ділянці дороги знаходився тимчасовий, фактично переносний блокпост, організація якого безпосередньо впливала на дорожню обстановку та рух транспортних засобів. Вона не стверджую, що сам факт існування тимчасового блокпоста під час воєнного стану є незаконним. Водночас відповідач не довів належними доказами правові та фактичні підстави організації саме цього контрольного пункту та дорожнього руху перед ним, а також належність встановлення знака 3.41. Це має значення, оскільки для притягнення її до адміністративної відповідальності необхідно довести не лише існування відповідної норми Правил дорожнього руху, а й факт конкретного порушення її вимог саме нею. Водночас відповідач не надав у відзиві доказів, які б безпосередньо підтверджували: факт її проїзду без зупинки перед знаком; розташування та видимість знака на момент події; обставини, за яких поліцейський встановив факт правопорушення; докази, на підставі яких було зроблено висновок про її вину.
Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву (вх. № 34530 від 17.07.2026 року) про розгляд справи за відсутності позивача та підтримання позовних вимог (а.с. 38).
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань до суду не подавали.
Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.
Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.
Поліцейським Відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції Олійник Віталієм Миколайовичем складено постанову серії ЕНА № 4702445 від 11 травня 2025 року, в якій зазначено, що 11.05.2025 року о 10 год 19 хв в селі Бережинка, траса Н23 0км, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього знаку 3.41 стоп контроль, чим порушила вимоги пункту 8.4.«в» Правил дорожнього рух (а.с.8).
До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 11 частиною першою статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно пунктів 1, 2 частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 8.4в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення вимог дорожніх знаків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пункту 8.4 в) Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Відповідно до пункту 3.41 глави 3 розділу 33 Правил дорожнього руху України дорожній знак «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.
Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як вбачається з відповіді Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції (вх. № 37454 від 04.08.2026 року), надання всіх наявних доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано копію постанови серії ЕНА № 4702445 від 11.05.2025 року, проте строки зберігання по факту вчинення адміністративного правопорушення становить 30 днів у зв`язку з чим неможливо надати відеозапис (а.с. 54).
Відповідно до статтей 75, 76 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Постанова про адміністративне правопорушення складена відповідачем не може оцінюватися судом в розумінні статтей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України у якості належного та достатнього доказу, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки заперечується позивачем, а інші достатні докази, які б вказували на те, що позивач здійснила проїзд дорожнього знаку 3.41 «Контроль» без зупинки у матеріалах справи відсутні.
Таким чином, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При цьому, суд відзначає, що твердження позивача про встановлення дорожнього знаку 3.41 «Контроль» з порушенням вимог ДСТУ жодними доказами не підтверджуються.
За приписами статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За частинами першою, другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина перша та друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №175/1982/16-а (2а/175/10/16) від 30.05.2018 року.
Верховним Судом у справі № 463/1352/16-а від 08.07. 2020 року висловлена правова позиція, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень, яка підлягає врахуванню судами згідно приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи по суті.
При цьому, для підтвердження порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надав жодних доказів, які б підтверджували факт події адміністративного правопорушення, сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пункту 3.41 Правил дорожнього руху, є протиправним, у зв`язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові. Відповідачем правомірність прийняття оскаржуваного рішення не доведена, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 4702445 від 11.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Оскільки адміністративний позов задоволено, позивачем здійснена сплата судового збору у розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією від 19.05.2025 року (а.с. 13), вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління поліції Національної поліції в Кіровоградській області. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 77, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до поліцейського відділення поліції № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного Управління поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області Олійника Віталія Миколайовича (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Кільцева, будинок № 34-Б), Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Чміленка, будинок № 47), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення, задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАН № 4702445 від 11 травня 2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стягнути з Головного управління поліції Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25014, місто Кропивницький, вулиця Чміленка, будинок № 47) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 15.09.2026 року.
Суддя Фортечного районного 
суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА 

Суддя Фортечного районного суду 
міста Кропивницького Л. Д. Кулінка