УХВАЛА

02 вересня 2026 року 
м. Київ

cправа № 908/2728/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Васьковського О.В., Огородніка К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від 09.12.2025
у складі судді: Юлдашев О.О.,
та постанову Центрального апеляційного господарського суду
від 24.03.2026
у складі колегії суддів: Соп`яненко О.Ю. - головуючий, Джепа Ю.А., 
Мартинюк С.В.

за заявою фізичної особи-підприємця Голуб Олени Олександрівни
про неплатоспроможність,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, заявник) 17.07.2026, засобами електронного зв`язку, повторно звернулось з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 у справі № 908/2728/25.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/2728/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Огороднік К.М., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2025.
20.07.2026 від фізичної особи-підприємця Голуб Олени Олександрівни надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження.
Ухвалою Верховного Суду від 27.07.2026, касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
31.07.2026 від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, разом з клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Розглянувши матеріали касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з цією процесуальною нормою суд касаційної інстанції у кожному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.
За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis рішення у справі "Пономарьов проти України".
Відповідно до частини 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010)
Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).
Так, ГУ ДПС у м. Києві 23.04.2026 вперше звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2025 в частині визнання заявленого скаржником податкового боргу у сумі 3505987,82 гривень безнадійним і таким, що підлягає списанню. 
Ухвалою Верховного Суду від 28.04.2026 касаційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишено без руху, встановлено скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, а також надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 9689,60 грн та уточнення вимоги касаційної скарги щодо оскаржуваних судових рішень.
Судом встановлено, що копію ухвали Верховного Суду від 28.04.2026 скаржник отримав 29.04.2026 о 13:14, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду". Отже, виходячи з приписів статті 242 ГПК України днем отримання ухвали Суду про залишення касаційної скарги без руху є 29.04.2026, а строк для усунення недоліків касаційної скарги спливає 11.05.2026 (враховуючи приписи статті 116 ГПК України).
Лише 01.07.2026 скаржник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги до касаційної скарги, додавши докази сплати судового збору разом із клопотанням про поновлення строку на усунення недоліків касаційної скарги, тобто з пропуском встановленого десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
У клопотанні про поновлення строку на усунення недоліків касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві посилався на те, що його пропуск був зумовлений об`єктивними обставинами, які не залежали від волі скаржника. Зокрема, судовий збір у розмірі 9689,60 грн було сплачено платіжною інструкцією № 2144 від 11.06.2026 після здійснення необхідних бюджетних процедур, передбачених законодавством для органів державної влади, що підтверджує вжиття скаржником усіх залежних від нього заходів для виконання вимог ухвали суду.
Надавши оцінку доводам ГУ ДПС у м. Києві, щодо поважності пропуску строку для подання заяви про усунення недоліків касаційної скарги ухвалою Верховного Суду від 13.07.2026 касаційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві повернуто заявнику.
ГУ ДПС у м. Києві 17.07.2026 повторно звернулось з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026, тобто зі значним пропуском процесуального строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Тобто, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).
Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ГУ ДПС у м. Києві зазначає, що пропуск строку для усунення недоліків був зумовлений тривалістю внутрішніх бюджетних процедур, необхідних для виділення коштів державним органом, а факт сплати збору платіжною інструкцією № 2144 від 11.06.2026 підтверджує, що скаржник вжив усіх залежних від нього заходів для виконання вимог суду.
Колегія суддів зазначає, що доводи ГУ ДПС у м. Києві щодо подання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог положень ст. 290 ГПК України, в тому числі щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги, наведені заявником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, були розглянуті та відхилені Судом, про що винесено ухвалу Верховного Суду від 13.07.2026.
При цьому, ГУ ДПС у м. Києві у клопотанні поданому на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27.07.2026 не наведено суттєво інших обґрунтувань на підтвердження неможливості своєчасного звернення із касаційною скаргою, а доводи викладені в обґрунтування заявленого клопотання щодо внутрішніх бюджетних процедур, необхідних для виділення коштів державним органом для сплати судового збору за подання касаційної скарги не можуть бути віднесені Судом до особливих, непереборних чи таких, які б об`єктивно свідчили про неможливість своєчасного звернення з касаційною скаргою.
За таких обставин, в задоволенні клопотання ГУ ДПС у м. Києві про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження слід відмовити.
Відповідно до частини пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Керуючись статтями 234, 235, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.12.2025 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.03.2026 у справі № 908/2728/25.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік