СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Харків Справа № 917/1355/26 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч. , суддя Плахов О.В.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.,
та представників учасників справи:
заявник – І.О. Плеханов (в режимі відеоконференції);
боржник – не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" (вх.№1688П/1-43) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.07.2026 (суддя Білоусов С.М., повний текст ухвали складено 30.07.2026) у справі №917/1355/26
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда", а/с 719, м. Полтава-11;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест", м. Полтава;
про відкриття провадження у справі про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" звернулось до Господарського суду Полтавської області із заявою про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест" (код ЄДРПОУ 43126673).
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.07.2026 у справі №917/1355/26 відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест" (код ЄДРПОУ 43126673) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" від 05.07.2026 року.
Заяву арбітражного керуючого Пічугіна Ігоря Вячеславовича про участь у справі №01-21/29 від 16.07.2026 року - залишено без розгляду.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось 06.08.2026 до Східного апеляційного господарського суду через підсистему “Електронний суд” з апеляційною скаргою, в якій просить суд:
1. Задовольнити апеляційну скаргу повністю. 
2. Скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.07.2026 по справі №917/1355/26 повністю. 
3. Прийняти нову ухвалу, якою: 
3.1 Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ЗБРУЧ ПЛЮС ІНВЕСТ"; 
3.2 Визнати конкурсні кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТР УНІВЕРСАЛЬНИХ ЮРИДИЧНИХ РІШЕНЬ "ФЕМІДА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ЗБРУЧ ПЛЮС ІНВЕСТ": в загальному розмірі 2 550 000 (два мільйони п`ятсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.; судового збору сплаченого за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у розмірі 24224 грн.00 коп.; 
3.3. Призначити розпорядника майна "КОМПАНІЯ ЗБРУЧ ПЛЮС ІНВЕСТ" арбітражного керуючого Пічугіна Ігоря Вячеславовича (РНОКПП НОМЕР_1 , 36002, м. Полтава, вул. Міщенка, 2а, свідоцтво Міністерства юстиції України № 321 від 26.02.2013). 
3.4. На підставі ст. ст. 35, 40 Кодексу законів з процедур банкрутства, вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів та заборонити Боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) Боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, відчужувати основні засоби та предмети застави.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд не повно та не всебічно розглянув справу, не надав всім доводам сторін належну правову оцінку, не оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та постановив незаконне, неправильне по суті і не справедливе рішення. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2026 у справі №917/1355/26 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2026 відкрито апеляційне провадження за Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.07.2026 у справі №917/1355/26. Витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1355/26. Боржнику встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Призначено справу до розгляду на "09" вересня 2026 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. 
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що у питанні задоволення або відмови у задоволенні апеляційної скарги повністю покладається на розсуд суду. Просить розглянути апеляційну скаргу без участі представника ТОВ "Компанія збруч плюс інвест" (вх.№9492 від 31.08.2026).
01.09.2026 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/1355/26.
Від керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" адвоката Плеханова Ігоря Олександровича надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№8891 від 12.08.2026). Ухвалою суду від 12.08.2026 вказане клопотання було задоволено.
У судове засідання 09.09.2026 з`явився представник апелянта, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
ТОВ "Компанія збруч плюс інвест" належним чином повідомлене про час та місце судового засідання, не скористалося своїм процесуальним правом на участь у вказаному засіданні. У відзиві на апеляційну скаргу просило розглядати справу за його відсутності.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього у судовому засіданні учасника апелянта, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, зазначає про таке.
До Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" із заявою від 05.07.2026 про відкриття справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест" (код ЄДРПОУ 43126673).
В обґрунтування заяви про відкриття провадження по справі про банкрутство заявник вказує на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест" (боржник) був укладений договір про надання комплексних послуг № 10-10/2023 від 10.10.2023, згідно п. 1.1 якого Боржник, як Замовник доручив, а Кредитор, як Виконавець, зобов`язався надати йому, відповідно до умов даного Договору, додатків та доповнень до нього послуги (роботи) (юридичні, фінансові, бухгалтерські, маркетингові, управлінські, посередницькі послуги), а Замовник зобов`язався їх прийняти та оплатити. 
Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 р. до Договору про надання комплексних послуг №10-10/2023 від 10.10.2023 р. Кредитор, як Виконавець, надав, а Боржник, як Замовник, прийняв послуги вартістю 2 550 000,00 грн.
Як вказує заявник, він свої зобов`язання стосовно надання послуг виконав повністю.
Оплата вартості послуг Виконавця, вказана у п. 2 цього Акту, здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця потягом 10 (десяти) днів починаючи з дня, наступного за днем складення акту прийому передачі.
В порушення умов п. 4.1.2. Договору про надання комплексних послуг №10-10/2023 від 10.10.2023 р. та п. 3 Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 р. в термін 10 (десяти) днів починаючи з дня, наступного за днем складення акту прийому передачі, не здійснило оплату отриманих послуг. Кінцевий строк оплати за п. 4.1.2. Договору про надання комплексних послуг № 10 10/2023 від 10.10.2023 р. та п. 3 Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 р. сплинув 02 березня 2024 року.
Кредитором на адресу боржника була направлена вимога про сплату суми заборгованості в розмірі 2 550 000,00 грн., яка отримана Боржником 10.02.2025 року, але до цього часу не виконана, а сума попередньої оплати не повернута.
Отже, боржник має сплатити кредитору вартість отриманих послуг за Договором про надання комплексних послуг № 10-10/2023 від 10.10.2023 р. та Актом прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 р. в розмірі 2 550 000 грн. 00 коп. 
Як зазначає заявник, станом на дату подання заяви у нього відсутні докази оспорення Договору про надання комплексних послуг № 10-10/2023 від 10.10.2023 р. та Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 р. до нього, на яких ґрунтуються вимоги ініціюючого кредитора, а також докази повного або часткового виконання грошових зобов`язань за вказаними договорами.
А тому заявник просить визнати його вимоги у розмірі 2 550 000,00 грн.
У свою чергу, боржник не заперечує щодо відкриття провадження у справі про банкрутство вказуючи про те, що у нього наявна заборгованість у розмірі 2 550 000,00 грн. за Договором про надання комплексних послуг № 10-10/2023 від 10.10.2023 року.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 28.07.2026 відмовлено у відкритті провадження у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд першої інстанції вказав, на підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство та що заявником не надано доказів реальності наданих послуг, а саме: звіти, завдання, листування (у тому числі електронне), які доводять, що послуги дійсно надавалися та використовувалися в діяльності боржника. Перевірка обґрунтованості вимог заявника полягає у встановленні господарським судом безспірності вимог ініціюючого кредитора строк виконання яких настав. Відтак, місцевий суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія збруч плюс інвест" не є безспірними.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає про таке.
Предметом апеляційного перегляду у цій справі є перевірка дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Збруч Плюс Інвест".
Відповідно до частин другої та третьої статті 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Провадження у справі про банкрутство відкривається господарським судом за заявою боржника також у разі загрози його неплатоспроможності.
Підставою для застосування до боржника встановлених КУзПБ процедур та, відповідно, відкриття провадження у справі, є неплатоспроможність боржника.
Статтею 1 КУзПБ визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.
Тобто, законодавець визначив в якості підстави звернення особи (кредитора) до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство наявність заборгованості, тобто наявність порушення щодо виконання грошового зобов`язання.
Щодо моменту виникнення вимог (права вимоги) кредитора (ініціюючого кредитора в цьому випадку) до боржника в площині права неспроможності, слід виходити з того, що боржником є особа, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання (тобто грошові обов`язки), строк виконання яких настав. Таким чином, моментом виникнення вимоги кредитора як учасника відносин неспроможності, слід вважати саме дату настання строку виконання грошового обов`язку боржника, а не момент вчинення правочину, чи настання іншої підстави, з якої виникає відповідне право як таке.
Така правова позиція, зокрема, викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2022 у справі №910/10741/21.
Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство встановлені приписами статті 34 КУзПБ.
Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.
Аналіз статей 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить про те, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є:
- наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду;
- відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог;
- до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.
Отже, основним завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є:
- перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором;
- встановлення наявності/відсутності спору про право;
- встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" посилається, що згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024 до Договору про надання комплексних послуг № 10-10/2023 від 10.10.2023 він, як Кредитор та як Виконавець, надав, а Боржник, як Замовник, прийняв послуги вартістю 2 550 000,00 грн.
При цьому, ТОВ Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" посилається, що подані договори та акт є належними первинними документами. Зазначає, що Договір не передбачав обов`язку складати звіти, завдання чи листування, а Претензія про оплату була направлена боржнику, Відповіді на претензію не надано. Доказів часткової оплати немає, а Боржник не заперечував проти заяви.
Вважає, що подані кредитором документи є достатніми для підтвердження грошових вимог та відсутності спору про право, а тому суд мав відкрити провадження у справі про банкрутство.
Колегія суддів зазначає, що у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.10.2019 у справі №910/10542/18).
При цьому для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20).
Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, у наступному:
- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;
- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;
- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.
Тобто, комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.
Східний апеляційний господарський суд зауважує, що системний аналіз положень статей 36, 39 КУзПБ з урахуванням статей 74, 76-77 ГПК України дає підстави для висновку про покладення на кредитора обов`язку надати докази на підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно з ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, або якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Основним завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є: перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності/відсутності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (висновки Верховного Суду у постанові від 13.08.2020 у справі №910/4658/20).
З огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (висновок Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).
Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування спору (висновок Верховного Суду у постанові від 15.10.2020 у справі №922/1174/20).
Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо (висновок Верховного Суду у постанові від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20).
Також Верховний Суд неодноразово наголошував, що навіть визнання боржником обставин, на які посилається кредитор, не звільняє суд від обов`язку перевірити обґрунтованість таких вимог (постанови від 15.10.2019 р. №908/2189/17, 24.10.2019 р. №910/10542/18, 07.11.2019 р. №904/9024/16).
Таким чином, визнаються лише ті вимоги, що мають належне документальне підтвердження. Суд зобов`язаний дослідити всі матеріали, навіть якщо боржник не заперечує проти суми боргу. Цей підхід є основою для запобігання фальсифікацій і недобросовісних дій у справах про банкрутство.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що отримання послуг повинно бути підтверджене доказами, які б свідчили про використання результату отриманої послуги у господарській діяльності.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.
Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства.
Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.
З матеріалів справи вбачається, що заявник на підтвердження заборгованості надав лише договір про надання комплексних послуг №10-10/2023 від 10.10.2023 та Акт прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024.
Однак, до матеріалів справи заявником не надано докази реальності наданих послуг, а саме: звіти, завдання, листування (у тому числі електронне), які доводять, що послуги дійсно надавалися та використовувалися в діяльності боржника.
Враховуючи наведені положення закону та установлені обставини справи, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не надано доказів реальності наданих послуг, а саме: звіти, завдання, листування (у тому числі електронне), які доводять, що послуги дійсно надавалися та використовувалися в діяльності боржника.
Апелянтом не спростовано наведеного, а лише зазначено, що Договір про надання комплексних послуг № 10-10/2023 від 10.10.2023, Акт прийому-передачі наданих послуг від 20.02.2024, відсутність відповіді на претензію та оплати є належними доказами на підтвердження існування заборгованості.
Натомість, колегія суддів оцінює критично такі доводи апелянта та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги ТОВ "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" до ТОВ "Компанія Збруч Плюс Інвест" не є безспірними.
З огляду на встановлені обставини і наведені норми законодавства, суд першої інстанції правомірно відмовив кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" у задоволенні відповідної заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Будь-яких інших обставин, що могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали у даній справі апелянтом не наведено. 
Окремо колегія суддів звертає увагу апелянта на прохальну частину його апеляційної скарги та зазначає, що у разі скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, суд апеляційної інстанції направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Апеляційний господарський суд не має повноважень самостійно відкривати провадження у справі про банкрутство, оскільки відкриття провадження за Кодексом України з процедур банкрутства (КУзПБ) вимагає проведення підготовчого засідання, оцінки обґрунтованості вимог заявника, визначення кандидатури розпорядника майна тощо, що є виключною компетенцією місцевого господарського суду.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали та не є підставою для її скасування.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, і що доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали, постановленої з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр універсальних юридичних рішень "Феміда" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 28.07.2026 у справі №917/1355/26 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 14.09.2026.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя С.Ч. Жельне 

Суддя О.В. Плахов